INDIANERNES KRIGSLIST
Hvad mig angår, har du min velsignelse.
Mange tak, sir.
Resten er op til dig.
Må jeg forslå haven, vest for huset?
Det er et meget romantisk sted.
Jeg vil gerne have, at du møder en gammel ven af ​​mig.
Dr. Alan Bent. Meriwether Lewis.
-Doktor. -God dag.
Mr. Lewis er fra Washington. Han er Mr. Jefferson's sekretær.
Jeg tænker, at præsidenten har det godt.
Ja, mange tak.
Vil de herrer, have mig undskyldt?
Julia, jeg tænkte på, om du vil gå med en tur i haven.
Jeg håbede på, du ville danse med mig.
-Vil du have os undskyldt, Mrs. Hancock? -Selvfølgelig.
Julia, kan vi gå udenfor?
Jeg troede, du kunne lide at danse.
Nå, det er ....
Jeg har noget at fortælle dig. Det er vigtigt.
Jeg har noget vigtigt at fortælle dig.
Din ven Mr. Clark kommer her.
Kommer Bill Clark her?
Det var far's ide. Han ville overraske dig.
Jeg har ikke set Bill, siden jeg stoppede ved militæret.
Jeg vil have, at du fortæller mig alt om ham.
Det er vidunderlige nyheder.
Det må jeg fortælle, mine gæster.
Orkester!
De damer og herrer...
Mr. Collins har bragt os nyheder, som jeg vil dele med jer.
Kongressen har godkendt, Præsident Jeffersons køb ...
af Louisiana-territoriet.
Præsidenten har erhvervet ...
500.000 kvadratkilometer nyt territorium..
mere end en fordobling, af størrelsen af De Forenede Stater.
De damer og herrer...
Jeg håber, at I vil drikke en skål med mig ...
For vores nye land.
Orkester!
-God aften, Løjtnant. -God aften.
-Løjtnant, en fornøjelse. -Mr. Hancock.
Min kære, må jeg præsenterer Lt. Clark? Mrs. Hancock.
-Lt. Clark. -Mig en ære, Ma'am.
-Mr. Collins, Lt. Clark. -Din tjener, sir.
Mange tak.
Vil du tage en drink med os, løjtnant?
Intet, jeg hellere vil.
Der er Bill.
Det er godt at se dig.
Merne, hvad laver du væk fra Washington?
Tja, Jeg....
Undskyld.
Julia, må jeg præsenterer Bill Clark?
Bill, Miss Julia Hancock.
-Miss Hancock. -God dag.
I bliver nødt til at tilgive løjtnantens udseende. Han har kæmpet med indianere.
Så forstår jeg.
Hvad med dig, styrer du stadig Det Hvide Hus?
Nå, jeg får lidt hjælp fra Mr. Jefferson.
-Kom og mød vores venner, Løjtnant. -Ja, gerne.
-Vi snakkes ved efter dansen, Bill. -Ja.
Miss Hancock.
Mr. Lewis, der er kommet en besked fra Washington.
-Mange tak. -Soldaten venter udenfor.
Undskyld mig, Julia.
Mr. Jefferson. Vil have mig tilbage til Det Hvide hus.
-Fortæl ham, vi tager afsted om en time. -Ja, sir.
Der står, Jeg er sikker på, at du forstår, jeg ikke kalder dig tilbage ...
Fra din ferie, hvis det ikke hastede.
Overbring venligst mine undskyldninger, til Mr. og Mrs. Hancock-
-specielt til Miss Julia."
Jeg ville ønske, at du ikke skulle af sted i aften, Merne.
Det ville jeg også.
-Farvel, Mrs. Hancock. -Farvel.
-Farvel, sir. Tak for alting. -Held og lykke.
Farvel, Julia.
-Kom snart tilbage. -Selvfølgelig.
Pas på dig selv, Bill.
-God rejse, sir. -Farvel, Tom.
Det er en skam, hans besøg blev så kort.
Ja.
Du må være her et par dage, sammen med os, løjtnant.
Det ville være hyggeligt.
Mange tak, det er jeg glad for,-
-hvis ikke Miss Hancock, ikke har nogen indvendinger imod det.
Hvorfor spørger du hende ikke, om vil danse, og så finde ud af det?
Kom ind.
-God morgen, sir. -Merne.
Tillykke med købet af Louisiana.
Jeg håber, at du, og frøken Julia har tilgivet mig.
Vi er glade for at høre, om din succes med Kongressen.
Håndtering af kongressen, er som barbering.
Ligegyldigt hvor godt du gør det, skal du gøre det om igen næste morgen.
Men i dette tilfælde, vi har gjort det godt.
Jeg vil sige, det er mere end det, sir.
Vi betalte 1,5 million dollars, og vi fik en masse jord.
Vi ved, at det strækker sig,-
-fra Mississippi-floden til den kontinentale kløft.
Det er alt, hvad vi ved om det.
Hvad har du i tankerne, sir?
En militær ekspedition, for at udforske, og kortlægge vores nye territorium.
Find ud af, hvad der er, jord, mineraler, dyreliv.
Jorden er ikke god, hvis den ikke kan bruges.
-Det bliver en stor opgave, Mr. Præsident. -Det er et stort land.
Det første skridt, er at udforske Missouri-floden, til dens udløb.
Det andet er at gå videre vestpå.
Ud over grænserne?
Til Stillehavet, hvis det er muligt.
-Men vi ejer ikke det territorium. -Det er der ingen, der gør.
Det er pointen.
Her er Mississippi floden.
Her er Missouri.
Her er bjergene, og her er Stillehavet.
Vi tror, at der er floder der flyder mod vest til havet.
Hvis vi kunne finde ud af det,-
-ville vi gøre krav på jorden, der ligger langs Stillehavskysten.
-Din mund er åben, Mr. Lewis. -Undskyld.
Vi er omgivet af fremmede kræfter,-
-som vil elske, at se vi fejler.
Den drøm, som denne nation blev bygget på, vil aldrig være sikker,-
-indtil USA strækker sig fra Atlanterhavet til Stillehavet.
Tror du virkelig det er muligt, sir?
Vil du hjælpe mig med det her?
Lederen skal være en mand, med mange talenter.
En soldat, en kortskriver, en eventyrer,-
-og fremfor alt, en diplomat.
En sådan mand, kan være svær at finde, sir.
Det tror jeg ikke. Hvad med dig selv?
-Mig? -Din mund er åben igen, Merne.
Nå, hvad siger du?
Jeg er enormt smigret, sir. Jeg er enormt glad.
Så er det afgjort.
Jeg vil ansøge om en genindførelse af min kommission.
Jeg tog mig den frihed, at klare det for dig.
Du behøver en officer.
Har du en i tankerne?
-Ja, sir. Lt. William Clark. -Ja, Clark.
Han er en god soldat. Han kender indianerne.
Jeg vil have, du husker på, du vil fungere som min ambassadør.
Du skal bruge diplomati i stedet for magt, hvor det er muligt.
Ja, sir. Jeg vil bede om en ting mere, Mr. Præsident.
Jeg vil gerne have, at lt. Clark har samme rang, som mig.
Hvis det er sådan, du foretrækker det,-
-du laver dine planer, og vi drøfter dem.
Ja, sir.
Jeg antager, at frøken Julia virkelig hader mig.
Det er jeg er bange for, hun vil, sir.
-Mr. Lewis. -God morgen, Tom.
-Mr. Hancock er i biblioteket. -Tak.
-Velkommen tilbage. Det er godt at se dig. -Tak, sir.
Er Julia her?
Hun gik en tur, tror jeg, med Lt. Clark.
De må snart være tilbage.
Kom og sid ned, og fortæl mig om ekspeditionen...
Nå, du ....
Du fortalte mig, den have var et romantisk sted.
Jeg antager, at du har ret.
Merne, det er jeg ked af.
Hr. Hancock, jeg har lige spurgt din datter, om hun gifte sig med mig,-
-og hun sagde ja.
Jeg håber ikke, du har nogen indvendinger.
Jeg vil ikke gøre indsigelse mod noget der vil gøre Julia glad.
-Kaptajn Lewis er her. -Vidunderligt.
Jeg er sikker på, du vil forstå,-
-hvis han ikke deler din lykke.
Det kan jeg ikke forstå.
Tillykke, Bill.
Tak.
Jeg må sige dig, Merne...
Jeg tror ikke Lt. Clark kendte til dine følelser.
Jeg ser, at mine følelser aldrig delt af Julia.
Jeg kan ikke bebrejde nogen for det.
Undskyld mig, gentlemen.
Fik du mit brev?
Yes, og mine ordrer fra krigsministeriet.
Merne, jeg kendte ikke til dine følelser for Julia.
Det ved jeg du ikke gjorde, Bill.
Jeg troede bare, I var gode venner.
Jeg ville tro, der var noget mere end det, men der var der ikke.
Angående ekspeditionen, vil du med?
Ja, selvfølgelig vil jeg med.
Merne, du skal fortælle mig sandheden. Vi skal være ærlige over for hinanden.
Vil du stadig have mig med?
Vi tager afsted fra Wood River i morgen.
Hvis alt går godt, vil vi være der til foråret.
Shannon!
-Ja, Sergent? -Tag dem op bagved.
-Kaptajn Lewis, sir? -Ja.
Sergent. Gass, sir. Jeg har ansvaret for udstyret.
Jeg viser hvor I skal, sir.
Hvad med mændene, Sergent?
De er ret gode, sir. Unge og stærke og fulde af gejst.
-De er alle frivillige. -Godt.
Jeg ville ønske, jeg havde dem tilbage i '76 imod Briterne.
Alt hvad de har brug for er træning, og en fast irsk hånd.
Imellem os, så sørger jeg for, de får en masse af begge dele.
-Er du Lt. Clark, sir? -Det er kaptajn Clark, Sergent.
Undskyld, sir. Brevet kom-
-adresseret til Lt. Clark.
Du havde ret første gang, Sergent.
Jeg troede, du sagde. Jeg skulle forfremmes.
Syv hundrede mænd i hæren, og ikke en ledig stilling som kaptajn.
-Du sagde, at præsidenten godkendte det. -Det gjorde han.
Du kender hæren. Nogen glemte at fortælle det.
-Det er ingen hjælp for mig. -Du skal ikke bekymre dig om det.
Hvad denne ekspedition angår, er du kaptajn.
Hvem skal jeg tro, dig eller krigsministeriet?
-De sagde-- -Jeg er ligeglad med, hvad de sagde.
Mr. Jefferson sagde, at vi deler kommandoen og sådan bliver det.
-Er det forstået, Sergent? -Ja, sir.
Kaptajn Clark, og jeg deler det her kvarter.
-Vil du sende bud efter vores udstyr? -Ja, sir.
Ind med landgangen.
Fremad.
Lig fra.
Fremad bagved.
Hårdt til styrbord.
God rejse!
Farvel.
Træk!
Læg kræfterne i.
Tid.
Fem-otte-seks.
Fyrre grader og 12 minutter.
-Hold øje med linen. -Hold linen i gang.
Jeg så lige en anden.
Vi må være temmelig tæt, på deres landsby.
Sig videre, Sergent. Alle skal være på vagt.
Forventer du problemer, kaptajn?
De er indianere, ikke?
Når vi ankommer, skal alle være i uniform.
Jeg tænkte, vi kunne sejle lige forbi dem.
Hvad er der galt, Sergent?
Vil du ikke have noget, at fortælle dine børnebørn?
Fremad, march.
Kompagni, holdt.
Gevær ved fod.
Vi er her for at møde LeBorgne, Høvding for Minnetarees.
Jeg er LeBorgne.
Vi kommer på vegne af, Den store leder af De forenede stater.
Vores store leder giver det her som tegn på vores venskab.
-Han vil have dig til at vide-- -Messieurs.
Amerikanere kan ikke handle her. Dette område hører til Frankrig.
-Hvem er du? -Mit navn er Charboneau.
Jeg har tilladelse til at handle her fra Northwest kompagni.
Nyheden er åbenbart ikke nået hertil.
Dette område er købt af Frankrig,-
-af De forenede stater.
Vi er her for at udforske det.
Dette er et billede af vores leder. Han er også jeres leder, som han er vores.
Disse ord,-
-de står for fred og venskab.
Det er vores ønske om, at leve i denne ånd med Minnetarees.
Til gengæld får du beskyttelse mod dine fjender.
Minnetarees behøver ingen beskyttelse mod deres fjender.
Mine krigere er modige. Vi har også geværer.
Den hvide mand har flere geværer, og flere krigere.
Hvis vi var svage, vi ville ikke komme som venner. Vi....
Vi har brug for en, til at guide os til bjergene, hvor floden begynder.
Det er vores fjenders land, Shoshones.
Vi går ikke der.
Hvad med dig, Charboneau? Du burde kende dette land.
Hvis du har succes, vil andre amerikanere komme.
Der vil være handelsposter ved hver bøjning af floden.
Nej. Jeg vil ikke hjælpe dig, med at ødelægge min forretning.
Dette er et stort land. Der er plads nok til alle.
Jeg kan godt lide det, som det er.
Vi kom som venner. Vi rejser som venner.
Med din tilladelse, vi vil slå lejr her, for natten.
Vi har bragt gaver til dit folk.
Kompagni, gevær ved skulder.
Højre om.
Fremad, march.
Undskyld mig, sir. Der er en squaw udenfor.
Hun vil se dig.
-I orden, send hende ind. -Ja, sir.
Ja?
Mit navn er Sacajawea.
I landsbyen sagde du, at du skal hen, hvor floden møder bjergene.
Ja, vi skal.
Det er mit folks land.
Det er ikke Minnetaree-land.
Jeg er Shoshone.
Jeg blev fanget af Minnetarees.
De angreb vores landsby, stjal vores heste,-
-og førte vores kvinder væk som slaver.
Tag mig med dig. Jeg vil vise dig vejen.
Hvad du spørger om er umuligt, selvom det, du siger, er sandt.
Jeg lyver ikke.
Jeg var iført det her, da jeg blev fanget.
Du vil ikke se en som den her.
Det er muslingeskaller.
Shoshones bor i bjergene.
Min far fik dette fjernt fra bjergene.
Fra folket, der bor ved den store flod.
-Der er en flod ud af bjergene? -Ja.
Floden, der strømmer til det store saltvand.
Jeg vil vende tilbage til mit folk.
Min bror er høvding, for vores landsby.
Du vil være velkommen.
Nej.
Undskyld.
Vi vil gerne hjælpe dig, men vi kan ikke.
Hvis I finder vej, skal du give dette til mit folk.
Jeg har stjålet disse frø, lidt ad gangen.
Lær dem, hvordan man planter frøene,-
-så de ikke bliver sultne, når vinteren kommer.
-Det gør vi. -Mit folk vil takke dig.
Bill, måske begår vi en fejl.
Vi kunne bruge nogen der kender landet.
Jeg har kæmpet mod indianere længe nok, til at vide, du ikke kan stole på ​​dem.
Jeg tror, ​​at pigen fortalte sandheden.
Jeg har tænkt meget på den hvide mand.
Hvis de får lov til at passere, mange flere vil følge.
Så vil de hvide mænd have for mange soldater, og for mange geværer.
Det er sandt.
De taler allerede som deres chef, er min chef.
Har du noget i tankerne?
Jeg har brug for din hjælp.
Du bad en gang om Shoshone-slaven.
Sacajawea.
Jeg vil give hende til dig.
Hvad er det, du ønsker jeg skal gøre?
Crow kvinde, lad os være alene.
Du vil gå til de hvide mænd.
Du vil fortælle dem, at du fører dem op ad floden.
”Det er yderligere aftalt, at De Forenede Staters regering,-
-påtager sig herved, at garantere for beskyttelsen af,-
-Høvding LeBorgne, og hans folk fra alle fjender.
Ved at bære dette emblem,-
-Høvding LeBorgne anerkender hans troskab med-
-De Forenede Staters suverænitet."
Sergent.
Giv agt, venstre om.
Fremad, march!
Kast los.
-Gangbroen ombord. -Sergent, hiv fortøjningerne.
Hiv fortøjningerne!
Skub fra.
Træk linerne ind!
Læg jeres årer ned! Nu!
Træk!
I morgen rider I, mod vores fjender.
Den store ånd vil ride med jer.
I vil bringe mange skalpe tilbage!
Shoshone.
I aften sover du, i hytten hos Charboneau.
Jeg forstår ikke.
Du er blevet givet til Charboneau, af høvding LeBorgne.
Han vil have dig i sin hytte, når han vender tilbage i morgen.
Men Charboneau er væk. Han vil ikke vende tilbage, i mange måner.
Han vender tilbage i morgen.
Vær klar for ham.
Han leder de hvide mænd, op ad floden til bjergene.
Hvordan kan han vende tilbage i morgen?
Måske de hvide mænd, ikke får lov til at gå så langt.
Vi er slaver, barn. Vi skal ikke bekymre os.
Stop, eller jeg skyder!
Sergent!
-Følg mig til din leder. -Vent her.
Hvad laver du her?
Jeg kom for at advare dig. Minnetarerne angriber.
-Hvordan ved du det? -Jeg så dem forlade landsbyen.
Så hvordan kom du her, før dem?
Kig på min hest.
Hvorfor stiller du spørgsmål? Du skal gøre noget.
Jeg tror, ​​hun fortæller sandheden.
Det får vi at se.
Sergent, fordoble vagterne. Saml mændene.
Ja, sir.
McNeil.
Skyd!
Hold inde!
Jeg troede du sagde, de ikke ville give os nogen problemer.
De er vilde, kaptajn. Hvem ved hvad de vil gøre.
Måske, du hellere vil afleverer dem selv.
- Hej, kig derover. -Hvad er det?
-Giv mig mit gevær.
Bøfler.
Mange af dem.
Hvad med at gå i land?
Der er de kaptajn Clark.
Se elgene.
Der er masse af dem.
Bedre at spise bøfler.
-Alt ville smage godt for mig. -Der er masser af dem.
Aldrig set så mange.
Hej, De har fået en.
Giv os en hånd med!
Frisk kød!
Jeg har den.
Du skulle have set hele flokken. Større end heste.
Vi har båret den her, i lang tid.
Træk!
Hvilken vej?
Den vej.
Til venstre, Cruzatte.
Styr til højre.
Bedre vi går i land.
Merne,du ville have hende med, fordi hun kender landet.
Hun er sikker på, vi skal til venstre.
Jeg ved det, men hun kan tage fejl.
Ifølge mine beregninger, er det til højre. Her.
Det finder du ud af.
På floden der kommer fra bjergene, er der et stort vandfald.
Hvor langt fra her?
To dage.
Vi må være sikre, Bill.
Vi kan ikke klare at tage fejl. Tid er vigtigt
Hvorfor deles vi ikke,- og ser efter det vandfald?
I orden. Jeg tager Charboneau og kigger op til højre.
Den, der finder faldene, venter der. Den anden, vender tilbage efter to dage.
I orden.
Kast los foran!
Alle klar!
Skub fra der!
Du passer godt på dit værktøj.
Vi bruger dem, til at lave kort med.
Billeder af floden.
Sådan her.
Se her.
Men du kan ikke se solen på vandet,-
-eller de blå skyer.
Jeg vil hellere se på floden.
Det ville jeg også.
Disse billeder, er de vigtige?
Ja. Jeg antager, at de er mere vigtige end vi er.
Et billede er vigtigere end en mand?
Nogle gange.
Ser du, vores job er at få disse billeder til vores folk.
De vil komme her.
De vil tage deres kvinder med, og de vil blive her.
Måske, en dag.
Er de smukke, jeres kvinder?
Nogen af dem er.
Ligesom indianer kvinder.
Det er første gang, jeg ser dig smile.
Hvad er det?
Jeg vil gerne se en kvinde, med rødt hår.
Cruzatte! Rebbet!
Cruzatte!
Hold hende oppe mod strømmen!
Jeg prøver!
Jeg kan ikke holde hende!
Du skulle, tage noget tørt tøj på.
Jeg skal først have sekstanten tør først.
Lidt koldt vand, har aldrig skadet nogen.
Kan du lide den?
Den er meget smukt.
Den er flot, og tør.
Ved du.
Måske vi kan,-
-fikse den lidt op.
Sådan.
Det er meget bedre.
Du ligner mere Mary Jane end Sacajawea.
Det navn vil give mig en masse problemer.
Har du noget imod, hvis jeg kalder dig Janey?
Janey?
Det lyder smukt.
Hvad betyder det?
Det betyder "smuk".
Jeg vil fortælle dig noget, Janey.
Den kjole er for lang.
Kom i gang med at arbejde, I dovne, værdiløse, nysgerrige afskum!
Kom så!
Se at få forsyningerne ombord.
Gør klar til afgang.
Kom så!
Styr mod bredden.
Hvad gør vi nu, sir?
Vi venter her på Capt. Lewis. Så fortsætter vi.
Hvad med båden, sir?
Vi tager den med os.
Over vandfaldet? Sir, det er umuligt.
Du overrasker mig, sergent. I hæren, er ingenting umuligt.
Nå, sir, i flåden, siger de, at det var umuligt.
Lad den falde!
Lad rydde!
Nu!
Allesammen! Hiv!
Hej, sergent, hvorfor finder de ikke en flod, der går vores vej?
Hjælp mig, gutter!
Alle holder fast!
Hæng i!
Brug ryggen!
Det hjalp.
Hold fast.
Sergent!
-Kaptajn Lewis. -Hallo, Sergent.
-Nå, indianer pigen havde ret, hva? -Ja, sir.
I gjort et godt stykke arbejde.
Du ville ikke tro det, sir.
Vi har gjort noget, der er umuligt.
Hvor er kaptajn Clark?
-Han er inde i teltet, sir. -Hvad er der sket?
Han faldt sammen, mens vi arbejdede.
Det ser ud som feber.
Den er høj.
Jeg vil passe på ham.
Godt.
Hvis du er lige så god sygeplejerske, som du er guide ...
Vil kaptajn Clark være i gode hænder.
Lad ham sove, hvis han vågner, giv ham to af dem her.
Jeg kommer tilbage, så hurtig jeg kan.
Nå, Sergent, lad os få båden forbi vandfaldet.
Du kan lide ham.
Du skal vide at høvding LeBorgne, gav dig til mig.
-Hvorfor gjorde han det? -hvorfor, vedkommer ikke dig.
Du er min.
Husk det...
hvis du vil have amerikaneren, bliver rask.
Feberen er væk.
Hør...
hvad var det, du gav mig at drikke?
Jeg troede ikke, du ville huske det.
Mit hoved var i dit skød.
Dine hænder var kolde på mit ansigt,-
-og bløde.
Når en mand har feber,-
-har han mærkelige drømme.
Jeg drømte ikke.
Sov lidt.
Jeg drømte ikke.
Hvordan går kaptajn Clark?
Han vil have sin morgenmad.
Morgenmad? Den er næsten 4 om eftermiddagen.
En mand har brug for sin søvn.
De piller virkede hurtigere, end jeg havde forventet.
Hvorfor piller?
Jeg brugte en anden medicin.
Det smagte som kogt krudt.
-Hvordan går det? -Ikke godt
Mændene er trætte, modløse og sultne.
Vi tager ud for at se, om vi kan finde noget frisk kød.
Jeg kommer senere, og ser, om der er noget, jeg kan hjælpe med.
Han er i dine hænder, doktor.
Janey vil passe godt på mig.
Hvem?
Jeg vil passe godt på høvding Røde ansigt.
Høvding Røde ansigt?
Han gav mig en hvid piges navn. Jeg har gav ham et indiansk navn.
Jeg forstår.
Dette er den sørgeligste lejr, jeg nogensinde har set.
Cruzatte, hvor er din violin?
Sergent, hvad ville du sige, til en drink?
Jeg har ikke noget imod det.
Drenge, I har ikke smagt sådan noget her, i over et år.
Det kaldes whisky.
Nå, hvad venter I på ?
Det er nok til, at en mand får hjemve.
Det er godt for maven.
Kom så.
Okay, Cruzatte.
Du har fugtet din fløjte. Giv os en melodi nu.
Sergent Gass, vælge din partner.
Kom så, giv mig noget.
Kom så.
Giv mig noget.
Fjern dine hænder. Det er min kvinde.
-Hvad snakker du om? -Hun tilhører mig.
Ingen kniv!
Lad ham gå.
Pas på.
Det er det, kaptajn.
Sådan. Du har ham. Tag ham, mens han ligger ned.
Hvad foregår der her?
Han prøvede at stjæle min kvinde.
Hun er min. Hun blev givet til mig.
Jeg tilhører ikke ham.
Sergent Gass,-
-giv den mand mad, og send ham tilbage ned ad floden.
Jeg troede, du havde mere mening.
Janey.
Hvad er alt det?
Du har kæmpet for mig, og du har vundet.
-Nå? -Jeg tilhører dig, nu.
Vent lige lidt.
Jeg kæmpede mod Charboneau, fordi han prøvede at dræbe mig.
Jeg hører til dig, som om du havde købt mig.
Det er skikken.
Det er et frit land nu, Janey.
Du tilhører ikke nogen
Vil du ikke have mig?
Det er ikke hvad jeg siger.
Ser du, vores skikke er forskellige.
Vi får ikke vores kvinder ved at kæmpe om dem, eller købe dem.
Hvordan får en hvid kvinde en mand?
Hun venter,-
-indtil han beder hende, om at gifte sig med ham.
Jeg vil vente.
En anden ting.
Ser du, hvor jeg kommer fra, er det kun tilladt at have en kone.
Det er en god ide.
Du forstår ikke.
-Har du allerede en kvinde? -Nej.
Jeg er ikke gift.
Så venter jeg.
Det er ikke så enkelt, Janey.
Ser du, der er andre mennesker involveret. Jeg kan ikke..
Du bad mig om at vente, og jeg sagde, jeg ville vente.
Nu prøver du at fortælle mig det noget andet.
Janey, hør.
Sid ned.
Ser du, hvad jeg prøver at fortælle dig.
Du bliver her i nat.
Få en god nats søvn.
Vi snakker om det i morgen.
Har du noget imod, jeg sover her i nat?
Nej, det tror jeg ikke.
Hvad er der galt med dit telt?
Ting blev temmelig mærkelige derovre.
Janey tror den kamp med Charboneau,-
-gør hende til min squaw.
I øvrigt, Hvad har du kaldt denne del af floden?
Sacajawea.
Hvad kaldte du den anden del?
Jeg kaldte den Julia.
Det er bjergene hvor mit folk bor.
Et eller andet sted der oppe, er afslutningen på Louisiana-territoriet.
Hvad gør vi nu, kaptajn? Bære båden eller flytte bjergene?
Vi prøver at finde en flod, der løber opad.
Slip ankeret!
Klar med geværerne!
Cruzatte, hold den i midten!
Bemand kanonen!
Klar til at åbne ild!
Stop. Det er Shoshones.
Janey!
Gå væk!
Det er min broder, Cameahwait.
Vi har meget at være taknemmelige for.
Med disse frø kan vi dyrke mad.
Så vi ikke sulter, når vinteren kommer.
De hvide høvdinge har leveret min søster, fra vores fjender.
Vi skylder dem mere, end vi kan betale.
Vi er dine venner. Du skylder os intet.
Som venner, vi beder dig om råd, og din hjælp.
Fortæl hvad du har brug for.
Vi har brug for heste, til at krydse bjergene, og nogen til at vise os vej.
Vi betaler dig med mad, og forsyninger.
De hvide mænd siger, at de er venner.
Giv os våben, til at bekæmpe Minnetarees.
Vi er ikke her, for at føre krig blandt stammerne.
Det er fred, vi ønsker.
Det er store ord. Men ord kan ikke føde os.
De kan ikke ødelægge vores fjender.
Jeg har snakket med min søster. De hvide mænd taler sandt.
Skal en kvindes tanker, nu guide vores råd?
Jeg, Cameahwait, giver dig råd.
Hør på mig.
Jeg vil selv guide dem over bjergene.
Uanset hvad de har brug for, vil de få det.
Er nogen, der imod det?
Din søster, Sacajawea...
Bliver hun her
Det bestemmer hun selv.
Før hun blev fanget, var hun lovet til mig.
Der er sket meget siden, Wild Eagle.
Mange ting har ændret sig.
Hvis der er en anden, der gør krav på hende,-
-vil vi ordne det,-
-mellem os.
Det er allerede ordnet. Han min søster fortalt mig.
Hun tilhører, høvdingen med det røde hår.
Du kan sove her.
Det her er dit.
Er du gal på mig.
Hvad har du sagt til din bror?
Han ville vide alt, hvad der er sket.
Han sagde, at du tilhørte mig. Hvad fortalte du ham?
Jeg fortalte ham, at du kæmpede mod Charboneau,-
-og du vandt.
Hvad ellers?
Han er en mand. Han forstår det.
Men du løj. Der var ikke andet at forstå.
Jeg løj ikke.
Jeg sagde ikke sandheden.
-Men jeg løj ikke. -Hvorfor?
Hvorfor fortalte du ikke sandheden?
Jeg skammede mig.
Skammende dig?
Han ville tro, at jeg ikke behagede dig.
Det er jeg ked af.
Jeg går nu.
Hvad er det godt for?
For at holde onde ånder, væk fra vores dør.
Hvad vil der ske, hvis du rejser nu?
Det er en mands ret, at sige nej, til en kvinde.
Jeg mener, hvad vil der ske med dig?
-Jeg sagde, jeg vil gå nu. -Janey, svar mig.
Jeg vil blive givet til Wild Eagle.
Du sover her i aften.
Fra denne sø, går floden ud til det store saltvand.
De hvide mænd er venner.
De kommer med fred.
Du giver mit folk mad, de giver dig kanoer.
Det er en aftale.
-Sergent, kom med pakkedyrerne. -Ja, sir.
Bahrie.
Tag ned ad floden til Nez Perce.
Fortæl dem, at de ikke skal angribe de hvide mænd.
Sig at Cameahwait, sagde det.
Dette vil ikke blive glemt, af mit folk.
Vi er venner. Det er nok.
Det var meningen, hun skulle være taget med sin bror.
Hvorfor er hun stadig her?
Hun ændrede mening. Hun kommer med os.
Hvem gav hende lov?
Det gjorde jeg.
-Du må fortælle hende, at det kan hun ikke. -Hvorfor?
Du er ligeglad med pigens følelser, ikke?
Mere end du er for Julia's.
Det vedrører ikke dig.
Alt hvad der sker her, vedrører mig
Sig hun skal tage tilbage, til sit folk.
Er det en ordre?
Det er en ordre.
-Er vi klar, Sergent? -Ja, sir.
Vi skal have en kano foran, hele tiden.
Resten bliver samlet.
Vil du sejle foran?
Du giver ordrene her.
-Sergent Gass, før an. -Ja, sir.
Kanonerne i vandet!
Rolig nu.
Skub fra!
Pas på stenene. Hold dem i ro.
Alle klar.
Janey.
Janey, elskede.
Det er vores kano!
Sergent, send fire mænd i land.
Sørg for, at de har masser af ammunition.
Ja, sir.
Thayer, Collins, Fraser.
Der er bedre, du begraver de døde først.
Undskyld, Sergent. Du må hellere, tale med kaptajn Lewis om det.
Ja, sir.
Sergenten vil sige noget.
Hvad er det, Sergent?
-Det er mændene, sir. -Hvad med dem?
De har fået nok.
Vi har været afsted i 18 måneder.
De ved, at vi har passeret Louisiana-territoriet,-
-og de vil ikke gå længere.
-De er soldater, ikke? -Ja sir. De er gode soldater.
-Der er også noget andet, sir. -Hvad er det?
De ved også, der er gnidninger mellem dig og kaptajn Clark.
Jeg tror, ​​det bekymrer dem mere end noget andet.
-Var det alt, Sergent? -Ja, sir.
Lad os så fortsætte med arbejdet.
Send en patrulje ud, for at tjekke den anden side af floden.
Ja, sir.
George. Ross. Jeg skal bruge to frivillige.
Hvor skal du hen?
Patruljen har været ude tre timer nu. De er måske løbet i problemer.
Det er på tide, nogen gør noget.
Det er mit ansvar, ikke dit. Fra nu af, gør du som der bliver sagt.
-Et øjeblik. -Jeg sagde, du ikke skulle tage hende med.
Du hørte ikke efter.
Jeg siger det for sidste gang. Giv hende en kano, og send hende tilbage.
-Desværre, Merne. -Jeg giver dig en ordre.
Hvis hun går, går jeg med.
-Jeg sender ikke hende tilbage. -Det er ulydighed.
Hvorfor anklager du mig ikke?
Det gør jeg. Hvis vi kommer tilbage, kommer du for en domstol.
Jeg sværger på, ​​du vil gøre det.
Jeg har set dig og pigen.
Du har forført hende, på samme måde, som du gjorde med Julia.
Det har du måske glemt
Men jeg har en god grund, til at huske det.
Hvad vil du gøre, Merne, Hævne dig?
Jeg er ikke bange for dig. Jeg tænker på Julia.
Vi må have en ting på det rene. Jeg er forelsket i Janey.
-Det sagde du også om Julia. -Jeg elsker Janey. Jeg vil giftes med hende.
Jeg tror du lyver.
Merne, Jeg....
Undskyld mig, gentlemen.
Fortsæt til lejren, George.
Da I ikke opfører jer som officerer, taler jeg ikke som sergent.
Jeg ved ikke, hvad der foregår mellem jer, og jeg er også ligeglad.
Men hvis I har nogen ansvarsfølelse,-
Holder I op med, at opfører jer som et par skoledrenge.
Skovene lægger nede, myldrer med indianere.
Hvis vi skal komme ud af det her i live,-
-er der brug for alle mænd.
Jeg følger jer, men de andre gør ikke.
Og jeg, bebrejder dem ikke.
Hvis I vil undskylde mig, Går jeg videre med begravelsen.
Vor Fader, der er i himlen, Helliget være dit navn.
Dit kongerige kommer. Din vilje er gjort,-
-på jorden og i himlen.
Giv os vor daglige brød,-
Og tilgiv os vores synder,-
-tilgiv dem, der som træder på os.
-og led os ikke i fristelser, men fri os fra djævlen.
Amen.
Jeg skylder jer en forklaring.
I meldte jer frivilligt, til at udforske Louisiana-territoriet,-
og I har udført jeres mission.
Men jeg har endnu ikke, udført min.
Jeg har ordrer fra Præsident Jefferson, til at gå længere.
Hvis denne flod udmunder i havet,-
-vil De Forenede Stater vil være en nation, fra Atlanterhavet til Stillehavet.
Vi er rejst en lang, og hård vej sammen,-
-og jeg vil ikke give jer ordre, til at følge mig videre.
I har tjent med mod og hengivenhed.
Og jeg tror jeres sønner vil læse, om jer i historiebøgerne.
Til dem af jer, der vil fortsætte, Kan jeg love lidt.
Jeg er ikke sikker på, om vi skal grave flere grave.
Hvad jeg kan love jer,-
-at det er en god chance, for at tjene jeres land.
Jeg tager med kaptajn Lewis.
Alle som vil med, tager deres kanoer.
Nå, hvad venter I på?
Baghold! Pas på kanoerne!
Baghold!
Pas på træstammerne!
Op i kanoerne!
Ved udforskningsretten, hævder jeg Amerikas Forenede Stater-
-for alt det land, vi har rejst, igennem-
-fra Rocky Mountains, til Stillehavet.
Sergent Gass, lad dine mænd aftræde.
Aftræd!
Har du skiftet mening, om at tage pigen med tilbage?
Nej. Har du skiftet mening om min krigsret?
De anklager, er en del af den officielle rapport.
Du kan tjekke det, hvis du vil.
Jeg tager dit ord for det, kaptajn.
Er du sikker på det, vi talte om i går aftes?
Hvis jeg tager tilbage til Washington, tager du med.
Bliver du glad, når du ser dit folk?
Jeg ved det ikke, Janey.
Jeg ved det ikke.
Jeg beder dig om at huske dette,-
-når du tjekker budgettet,-
-anmoder jeg, om året 1807.
Kom ind.
-De er her, sir. -Godt. Vis dem ind.
Det er i orden.
-Mr. Præsident. -Lewis, jeg er glad for at se dig.
-Mange tak. -Og det er kaptajn Clark?
Løjtnant Clark, sir.
Jeg håber du vil tilgive den uheldige fejl.
Jeg har dit forfremmelsesbevis, på mit skrivebord.
Mange tak, sir.
Jeg har også arrangeret,- en lille fest for jer.
Det tilbagebetaler ikke gælden, jeres land skylder jer,-
-men jeg tror, ​det vil være velkomment alligevel.
Sid ned, gentlemen.
-Må jeg bede om en tjeneste, Mr. Præsident? -Selvfølgelig.
Der er nogen udenfor, som jeg gerne vil have du møder.
En der hjalp os meget. Reddet vores liv, blandt andet.
Selvfølgelig. Hent ham ind.
Mange tak, sir.
Sir, må jeg præsenterer Sacajawea, Shoshone stammen.
Janey, Dette er vores høvding.
Det er en ære at modtage dig, min kære.
Jeg er meget glad for at være her.
Clark overdriver ikke, sir. Vi skylder denne pige meget.
Hun er i høj grad ansvarlig, for succesen med ekspeditionen.
Jeg håber, vi kan vise dig noget for vores taknemmelighed.
Kom ind.
Kom ind, Julia.
Hvordan har du det, Julia?
-Merne, det er godt at se dig. -Det er godt at se dig, Julia.
Julia, jeg vil præsentere vores besøgende.
-Det er-- -Janey.
Mange tak, min kære.
Janey var med dem på ekspeditionen. Hun har faktisk reddet deres liv.
Vi er dig, meget taknemmelig for det.
Hvorfor tager du ikke Janey, med op til dit værelse.
Jeg har ikke haft en chance, for at tale med de to.
Selvfølgelig, Mr. Præsident. Jeg vil gerne takke dem.
Du får din chance senere, til receptionen i aften.
Skal vi gå ovenpå?
Nå, gentlemen?
Før vi begynder, vil du måske læse,-
-den officielle rapport om ekspeditionen.
Vi skrev daglige rapporter.
Vi har komplette kort, diagrammer, og så videre.
Godt. Jeg er meget ivrig. Så kan vi tale, efter at jeg har læst dem.
Fint, sir.
Lad som om du er hjemme
Jeg skal finde en kjole til i aften.
Senere, skal du møde min mor og far.
-Lever du også i sådan et hus? -Nej.
Sammenlignet med Det hvide hus, lever vi meget enkelt.
Hørte jeg ikke, præsidenten kalde dig Janey?
Kaptajn Clark gav mig det navn.
Han sagde, at Sacajawea var for langt.
Præsidenten sagde, at du reddede hans liv. Hvad skete der?
Det var længe siden.
Jeg har glemt det.
Kaptajn Clark, skal han være høvding nu?
Ja.
Det tror jeg, måske han vil.
Det håber jeg, for hans skyld.
Så vil han bo i et hus som det her.
Det er muligt.
En dag, måske i netop det her hus.
Er de alle sammen dine?
Jeg ved, det virker temmelig fjollet,-
-men her i Washington, skal vi have en kjole til enhver lejlighed.
Bare rolig. Din kjole er pæn.
Blandt mit folk, er der ikke så meget at lære.
En kvinde laver mad til sin mand,-
arbejder i markerne og passer børnene.
Det er alt.
Jeg syntes det er ganske meget, syntes du ikke.
Jeg tror det er anderledes her.
Lidt mere kompliceret måske, men ikke så anderledes.
En kone til en hvid mand, hvad laver hun?
Det er lidt svært at forklare.
Hun har visse sociale opgaver.
Men de kan let læres.
Hun passer sin mands hjem,-
-underholder hans venner,-
-prøver at gøre ham lykkelig, og succesfuld,-
-og stolt over, at være gift med hende.
Det vigtigste af alt,-
-hun må elske ham meget.
Men det er ikke nok.
Det ved jeg ikke.
Ser du.
Jeg er ikke selv gift.
Den er meget smuk.
Vil du prøve den?
Du elsker ham også, ikke?
Kan du lide den? Vær sød at tage den.
Jeg går ikke til receptionen i aften.
Julia.
Hvad er der galt?
Ingenting.
Det handler om Bill, ikke?
Jeg ville ønske, jeg kunne hjælpe.
Vær ikke gal på ham, Merne.
Hvis der skete noget mellem jer to, jeg ....
Jeg er stolt af jer begge, hvad I har gjort sammen.
Jeg vil ikke have, det bliver ødelagt.
Hvis du vil undskylde mig, Julia ...
Præsidenten venter på de her.
Kom ind.
Præsidenten vil gerne se dig, kaptajn.
Ved du, om han har læst Kaptajn Lewis 'rapport, sir?
Det tror jeg.
Kaptajn Lewis er der allerede.
De venter på dig, sir
Efter dem, sir.
Kom ind.
Jeg er lige blevet færdig, med at læse Lewis 'rapport.
Jeg ved ikke, hvad du syntes, men den er meget klart og objektivt.
Ja, sir.
Er der noget du vil tilføje?
Nej, sir.
Jeg kan antage, at det er det.
Ja, sir.
Undskyld mig, gentlemen. Jeg skal tage afsked med en.
Jeg er nysgerrig angående en ting, Lewis.
Du har været så omhyggelig.
Men ved enden af ​​din rapport, mangler der fem sider.
Ja, der skete noget med de sider, sir.
Jeg kan ikke forklare det.
Måske du kunne rekonstruere dem.
Jeg har tænkt på det, sir.
Jeg har glemt hvad der skete.
Nå, men alligevel, jeg vil lykønske jer begge.
Og jeg, takker jer af hele mit hjerte.
Bed gæsterne om at komme ind. Jeg kommer tilbage om lidt.
Ja, sir.
Ladies and gentlemen, Præsidenten vil byde jer indenfor.
Jeg spekulerer på, hvor Janey er.
Mrs. Hancock, har du set Julia?
Nej, hun er ikke kommet ned endnu. Helt ærligt er jeg lidt bekymret.
Martha.
Jeg tror, ​​jeg går ovenpå og finder ud af det.
Hvad er der galt? Hvor er Janey?
-Hun er gået, Bill. -Gået, hvorhen?
Jeg skrev det hele ned, som hun fortalte mig.
"Når du hører dette, Vil jeg være på vej tilbage til mit folk.
"Jeg har talt med Præsidenten, og han vil hjælpe mig.
"Han er en god mand, og han er meget klog. "
-Præsidenten har ingen ret. -Bill, lad være.
"Ord kommer ikke let.
"Jeg ved kun, hvad der er i mit hjerte.
"Jeg har set dit land nu, og jeg har mødt dit folk.
"De var meget venlige mod mig.
"Men det er ikke mit land, og de er ikke mit folk.
"Jeg er stolt af hvad jeg er.
"Jeg vil ikke prøve at være noget andet.
"Hvis jeg prøvede, ville det mislykkes.
"Jeg ville svigte dig, men jeg vil også svigte mig selv,-
"-og mit folk.
"Mange kvinder bliver gamle, og dør-
"-og aldrig har haft den lykke, jeg har.
"For dette vil jeg altid være taknemmelig.
"Der er andre der elsker dig, og har brug for dig.
"som du har brug for dem i de kommende år. "
Der er meget, vi begge kan gøre for vores folk.
Mange ting, har vi lært fra hinanden, som vi kan lære dem.
Tålmodighed, venlighed,-
-og visdommen til at kende sandheden.
Du havde ikke villet lade mig, sige disse ting til dig,-
-men i dit hjerte, ved du det er sandt.
Du vil være trist, og jeg vil være trist.
Og du vil tænke på mig,-
-som jeg vil tænke på dig, mange gange i de kommende år,-
når du ser en flod med hvidt vand dansende i solen,-
-eller skyer, der hænger højt over bjergene.
Men snart bliver minderne svage, som minder skal,-
-og der vil være andre, der tager deres plads.
Må de være lykkelige for dig, min elskede,-
så glade som dem, vi delte sammen,-
-hver dag.
Tekstet af Fnogbus.