Hej, mama!
Zbog čega ste došli u centar?
Pokidani su mi prednji ukršteni ligamenti desnog kolena.
Mora da boli. - Da, boli.
Ispričajte mi kako se to dogodilo, molim vas.
Spuštala sam se nizbrdo, prebrzo pretpostavljam.
Skije su mi se ukrstile i...
Odletela sam. - Zašto ste pali baš tog dana?
Ne znam. Najverovatnije što sam išla prebrzo i...
Skije su mi se uplele, i...
Zašto su vam se skije uplele?
Ponekad neke stvari gubimo iz vida.
Ne znamo kuda smo krenuli, jurcamo, žurimo.
Gledamo napred ne osvrćemo se. Zalećemo se i padamo.
Je li tako?
Ponekad ne možemo da se vratimo na svoje noge.
Recite: "Moje koleno". Polako.
Molim vas. - Moje koleno.
Koleno? - Ko-le-no.
Šta ako kažem rame? Šta onda?
Ne uspeva uvek, ali pročitaću vam nešto,
a vi mi recite šta mislite.
Koleno označava sposobnost čovek da se prepusti,
ustukne ili čak povuče,
jer je to zglob koji dopušta samo savijanje unazad.
Bolu u kolenu
sugeriše da osoba ima teškoće da prihvati neki događaj u svom životu
i lečenje prati isti psihološki obrazac.
Možda je to pop psihologija,
ali razmislite o tome, ali dođite opet da porazgovaramo o tome.
Naravno.
Šta je bilo?
Sećaš me se?
Ne.
Zar ne možete da jedete vas dve? - Ne, ne bez tebe.
Treba da nas braniš.
Izgledaš kao podgrejan leš. Ko te sad muči?
Samo sanjaj! Ko bi se zakačio za dva zombija koja izlaze iz kluba?
Idem ja na spavanje. - Ne!
Ipak sam te prepoznao malopre, samo ne odmah.
Toni, mi odosmo. - Sad mi se sve vraća.
Toni. Zoveš se Toni.
Je li tako? Toni? - Da.
Mislio sam da je to muško ime. - Gde smo se upoznali?
Pamtim lica, ne imena. Sećaš me se? - Dobro te se sećam.
Malopre si gurnula ruku u led i poprskala me, zašto?
Ti se mene uopštene sećaš. - Sećam se. - Volim te, Toni.
Hoćemo li na doručak?
Hajdemo na doručak. Pogledaj me u oči i reci ne.
Vidiš? - Ne. - Čekaj trenutak, mogu ja to. - Šta da čekam? - Mogu ja to.
Dva, tri, izgubila si! Hajdemo na doručak!
Ne, ne! Nemoj, molim te!
Užas! Užas!
Vidi ovaj mural.
Zapanjujuće!
Imamo i stoni fudbal. Prerasli pubertetlija.
Odsustvo ukusa.
Dobra ti je gajba! - Pogledaj i ostatak, ako hoćeš.
Evo sad ću ja.
Toni! - Molim? - Mogu ti samo reći...
Bio čovek bogat ili siromašan, noge mu ipak smrde.
Miris tartufa u toploj čokoladi. Ne treba ga seckati, već narendati.
To je tartuf, nije sir. - Najprostije stvari su najbolje.
Čime se baviš? - Spremam hranu.
Ti si kuvar? - Nisam više. Imam svoj restoran.
Jesi li išao u kuvarsku ili u biznis školu? - Ni u jednu.
Shvatio sam da uživam da usrećujem ljude.
Ako bar malo uspem u tome,
osećam se kao da služim svrsi.
Veličanstveno. - A šta je s vama?
Ja prodajem odeću. Koja sama izaberem.
Slično kao ti i ja uživam da usrećujem ljude,
da im dam stil, privlačnost, ličnost.
A ti, Solal?
Svrha mog života je da usrećim sebe.
Ne bavim se ničim. Tako sam najsrećniji.
Stvarno? A ti, Toni? - Ja sam advokat.
Ne družiš se s intelektualcima? - Ma ne, samo...
Advokat kriminolog? - Naravno. - Advokat kriminolog?
Ne isključivo, ali i to. - Vreme je za fudbal!
Udaviću te pričom o poslu. - Ne, baš me zanima.
Potrudi se malo ili nema smisla. - Ako će te to usrećiti...
Pa, gde smo se upoznali? - Upoznali smo se u Pulpi.
U klubu? - Davno. Radila sam za šankom kao studentkinja.
Ma daj? - Mislim da si ti bio redovan gost.
Visio si za šankom, gurao ruke u posudu s ledom
i ovako radio devojkama.
Kao da kažeš,
"Ti ideš u krevet sa mnom!" - Je li uspevalo?
Jeste, prilično. - Znači, imitirala si mene?
Mislila sam da ćeš se setiti da se znamo od onda.
Baš slatko. - Ali nisi. - Nisam, ali uspelo je. Vidiš.
Šta? - Ono što si htela.
Šta sam htela, da doručkujem s tobom? - Naravno.
Ne, htela sam da...
Ćao! - Ćao.
Pa, hoćemo li se... - Videti? - Videti.
Vrlo brzo, nadam se.
Da ti dam moj mobilni? - Ako hoćeš.
Hvataj!
Kod je 1-7-7-6.
Fantastičan je. - Da, super je! Obožavam ga.
Hoćeš moj mobilni?
Hvataj!
Solal! - Kako to uspeva ovim tipovima, a meni nikad?
Kad je njoj bacio telefon ona je ovako, a ti...
Gledaš ovako belo. - Nije istina!
Oslonite koleno ovde.
Tako.
Hoćete li sami da završite? - Da.
Uzmite tuš. Biću u susednoj sobi.
Sedite.
Zdravo. - Zdravo.
Jesi li dobro? - Jesam, a ti? - Nije loše.
Tvoj mobilni. - Hvala. - Je li ti nedostajao?
Jesam li ja tebi?
Šta je to? - Spisak ljudi koji su zvali.
Mogu li dobiti jedan espreso? - Ne, hvala. Izvinite.
Nemamo vremena. - Kako to?
Hoću nešto da vidiš, odmah.
Dragi prijatelji, ne smemo biti bojažljivi pred Bogom.
Šta god tražimo, od Njega ćemo dobiti. - Sećaš me se?
Sedi.
Vidim da su svi stigli. Ako su svi na svom mestu, možemo početi.
Hvala.
Ustanite, molim vas.
Mari pozivam vas da se pred Bogom i svedocima
svečano obavežete.
Da li vi, Mari, uzimate za muža ovde prisutnog Slima
da ga volite i čuvate dok vas smrt ne rastavi?
Da. - A vi, Slime,
uzimate li za ženu ovde prisutnu Mari
da je volite i čuvate dok vas smrt ne rastavi?
Da.
Nemoj ti da mi staviš burmu! - Ah, izvoli.
Gotovo! - A sad poljubac! Proglašavam vas mužem i ženom!
Šta ti je?
Šta je bilo? - Ništa.
Reci mi šta ti je.
Nisi osetio da sam bila...
Previše... - Previše šta?
Previše otvorena. - Otvorena?
Otvorenog uma?
O čemu pričaš? Gde si previše otvorena?
Previše sam otvorena dole. - Misliš na ribicu?
Ma ne. Ne uopšte. Bilo je super.
Bilo je savršeno, časna reč.
Zašto si to rekla?
I zato plačeš?
Šta ti je? Neko ti je to rekao?
Neko ti je to rekao?
Ko ti je to rekao?
Reci mi. Razbiću mu njušku. Ko ti je to rekao?
Koji ti je idiot to rekao?
To je mogao da ti kaže samo tip s malom patkom, dušo.
Tvoja ribica je...
Ona je kao usta.
Bez zuba.
Idealna. Ribica ti je kao usta neke stare dame.
Ne, ozbiljno. - Ko ti je to rekao?
Moj...
Reci mi, koji ti je majmun to rekao? - Moj bivši muž.
Pre nego što je otišao? - Kao razlog za... razvod.
A, pa dobro!
Tvoja ribica je poslužila kao izgovor.
Moram da idem, našao sam žensku s ovoličkom. Je l' tako?
E baš je lik! - Tako je. - Udala si se za super lika.
Treba da prestaneš da se viđaš sa kretenima.
Ti nisi kreten?
Ne.
Mnogo si oklevao. - Nisam kreten, ja sam...
Kralj kretena.
Razumeš? - Tako sam i mislila.
Ja sam im kapiten, ja ih šaljem...
Volim te.
Ne može to tako brzo.
Ne može? - Ne.
Koliko je sati?
Sačekaću 10 minuta. - Ne tražim toliko mnogo.
A pet?
Malo ću vam zakrenuti nogu. Ne možete još malo? - Ne.
Samo ovoliko možete? Dobro, uspećemo i ovako.
Nemojte se pomerati. Idemo. Ne pomerajte se.
Da, vidim.
Koleno vam je opet oteklo.
Tako, 60. Remi će ovde imati još posla.
Prvo da smanji otok, a zatim da povrati pokretljivost.
Šta ima? - Bila sam u prolazu. - Rekla si da te ne očekujem.
Vendi! - Zdravo. - Dobro veče.
Odvedi damu do stola broj 4.
Dobro veče. - Obraduj me kraljevskim račićima, za sto 8.
Lepo ćemo te uslužiti.
Sećaš li me se? - Naravno, sa svadbe.
I iz noćnog kluba.
Pušiš li? - Ne. - Prekoputa ima prodavnica cigareta.
Ukrala si mi dečka, mogla bi bar da mi kupiš paklo cigareta.
Šta radite? - Ćaskamo. - Treba li ti šećer? Hajde za šank!
Shvatam, nisam dobrodošla. - Bravo! - Izvini, samo uživaj.
Živeli!
Ko je ta devojka?
Agnes. - Ne, šta je tebi?
Bili smo zajedno pet godina, ali smo se razišli pre tri.
Malo je čudna. - Nije joj dobro, na antidepresivima je.
Ja sam joj postao kao brat, ili majka... Šta ja znam?
Osetila je nekoga novog u mom životu, pa se proserava.
Prvi put se pojavljuje neko nov u tvom životu otkad ste raskinuli?
Da. Samo...
Zašto? Šta to znači?
Ne srećeš nekoga novog svakih pet minuta. Bar ja ne.
Ti, možda.
Da pređemo na lakše teme, kuvar je samo za vas, gospođice,
spremio kraljevske račiće dinstane u armanjaku na katalonski način.
Dobro zvuči?
Onaj lonac tamo. - Gospodo, završili ste. Gotovo.
Skoro sam završio. - Ne, završio si. Hvala.
Hvala. - Prijatno veče. - Takođe.
Hoću da središ ovo!
Hajde, brže! - Šta radiš? - Spremaj!
Đorđo!
Žozefe, upoznaj ljubav mog života!
Dobrodošli u moju skromnu apoteku, gospođice!
Od svega što ovde vidiš, uzmi šta god poželiš!
Tvoje je. - Je li ovo tvoje? - Ne, tvoje je. - Sve je moje?
Žozef i ja ti sve poklanjamo.
Posluži se. Paste i četkice za zube.
Pumpice za otrov!
Sve ću staviti na njegov račun. Kao i uvek. - Sranje.
Imaš li ksanaks? - Da. - Dve kutije, molim.
Za tebe? Na tome se? - Naravno da nisam!
Šta će ti onda? - Reci, imaš li vijagru?
Vijagru, naravno da imamo. - Hoću da probam. - Prekini.
Želiš malo zabave? - Je li opasno za srce? - Ne.
Nema rizika? A za jetru? - Nema problema.
Uzeću jednu kutiju. - Ne treba ti! - Koliko drži? -12 sati. -12 sati?
Uzećeš? - Hoću da probam. Čuo sam da... - Apsolutno, radikalno je.
Diže ga kao opruga. Mislim, na ulici. Pardon!
Jesi li čuo za novitet? - Zove se vijazak. - Vijazak?
Kombinacija vijagre i prozaka. Ne diže ti se, al' baš te briga.
Zasad daj samo vijagru.
Jesi li se viđao s njom? - Ne, samo smo se je jednom sreli.
Đorđo, slobodno mi reci. - Da! Da! Da!
Spavao sam s njom, da, ali joj se ne sećam imena!
To ti valjda nešto govori.
Ne shvatam.
Pored mene, ili pre mene,
viđao si se samo s modelima? - Ne.
Imao si i normalne devojke?
Kako normalne? - Devojke kao što sam ja. Normalne.
Ti misliš da si normalna? - Naravno.
Ti uopšte nisi normalna. - Jesam. Znaš ti šta ja mislim.
Vidi, bio sam mlad i glup.
Želeo sam lepe devojke da bih bio zadovoljan sobom.
Za neke su to automobili, a za mene su bile modeli.
To je sve, nije to... Prilično je plitko.
Vidiš...
Slušaj.
Više volim devojke kakva si ti. - Da, kako da ne? - Čitav harem takvih.
Stvarno? - Da.
Je li vam tu dobro? Treba li vam pomoć?
Doneću vam meni.
Šta radiš? - Peglam. - Šta se dešava?
Treba mi relaksacija. Na ivici sam, ne mogu da spavam.
Nešto nije u redu?
Želim bebu s tobom.
Nemoj se smejati na to!
Ne smej se!
Želim bebu s tobom, ozbiljno.
Želim momcića ili devojčicu, šta god da ispadne.
S tvojim likom, s tvojim očima.
S usranim raspoloženjem.
Razgovaraćemo sutra o tome.
To nije nagon, to je potreba. - To je nagon.
Nikada to nisam želeo. Nije mi ništa značilo. Sada sam spreman.
Videćemo hoćeš li i sutra biti spreman.
Ti nisi normalan!
Sad ti nije smešno. - Ti si ludak!
Rodićeš mi bebu? Rodi mi bebu!
Hajdemo u krevet. - Idi ti, treba da ispeglam košulje.
Ne, hajde sa mnom u krevet.
Hajde. - Sigurna si da ćeš zaspati? - Mislim da hoću.
Misliš? - Da, s Ajron Menom. - Stvarno?
Dobro, važi. - Šta važi? - Vrati mi moj šorc. - Dobro.
Na temu "Zar moraš sve da uništiš?"
sledeći govornik je gospođica Toni Žezekel
za negativan stav.
Hipokritski sekretari,
prijatelji i braćo,
morate li sve da uništite?
Kao da je svet nov?
Kao da je prvo jutro?
Kao da je još zora? - Može li još da ih stigne?
Čekaj da uđem u konjsku glavu.
Istina je, časni sekretari,
da smo mi već uništeni,
naše osnivanje je razočaranje,
naša sloboda.
Pobedili smo!
Morate nemati ništa da izgubite da biste voleli srcem i dušom.
Morate nadvisiti najviše vrhove da biste se usudili da zaronite naglavce.
Morate izdržati pad imperija i najveće oluje
da budete zajedno u tom trenutku.
Morali ste živeti,
morali ste izgubiti, pa opet sve iznova,
da biste trijumfovali.
Ljubav nije ništa kad je nova, iskrena i čista.
Ljubav pre oluje nije odluka. Ona se desi.
Kad se neki događaj, nesreća ili prilika dogode,
budite tamo.
Uspravni.
Pronađite reč, gest ili pogled.
Da, moja ljubav u tom trenutku,
zavisi od mene. Neću je propustiti.
U tom momentu
biću tamo.
I tako, predviđam,
mi ćemo pobediti.
Sve je gubitak, pobeda nije ni za šta. Gde si ti?
O, moja ljubavi, usta, sekunda, dodir. Biću tamo.
Video sam da je to namenjeno Đorđu. Gde si ti? Evo me!
Tamo. - Jesam li bila toliko smešna? - Ne!
Ne smešna, teatralna.
Slušaj, nije bilo smešno, bilo je super dirljivo.
Osetio sam da po prvi put vidim deo tebe.
Bilo je veličanstveno, čak predivno.
I ti si bio u suzama? - Prestani da je zezaš!
Bilo je divno, dala je sebe. Preuzela je rizik u životu!
Tvoj kavijar.
Sa jajetom? - Možda s belugom.
Beluga! - Ovo je najbolji kavijar ili ima i bolji?
Ne postoji najbolje kod kavijara. Veličina ikre pravi razliku.
Kavijar se dobija od jesetre iz slane vode.
Ne isključivo. - Misliš da je slatkovodna riba? - I jedno i drugo.
Hoćeš da se kladimo? Gospodine, jedno pitanje. - Izvolite? - U 500.
U redu, recite mi, jesetre žive u moru, je li tako?
Zapravo, žive u obe sredine. I u slanoj i u slatkoj vodi.
Dobro, izvoli.
Ti debela devojčuro.
Uzećeš mu pare? - Naravno. Dobila sam opkladu.
To je igra, Solale.
To je igra, Solale. Nije ti dobro?
To 'debela devojčura' je slatko, kao dušo.
Ne, znači upravo to što je rekao, debela kurvo.
Ja nisam dovoljno pametan da shvatim razliku. Klopaj taj kavijar!
Nisam to rekao. Samo sam rekao da imaš srednjovekovne manire.
Ja bih volela da budem nečija debele devojčura. - Nemoj nama da plačeš.
Imaš li i ti neke seksi igre sa ženom ili...
Sumnjam. - Ma sigurno ima. - Ona mi maže kosu zejtinom.
Ona nije moja debela devojčura. - Kakav je to prsten?
Poklon od Babet. - Šta piše na njemu?
Ugravirala sam božanstveno pismo koje mi je napisao.
Celo pismo? Sav tekst? - Da. - Divno.
Babet i ja ćemo... - Pred oltar?
Nećemo otići pre oltar, otkotrljaćemo se!
Hajde da pogledamo zajedno. - Ne, ne, ne, ja ću!
Pogledaćemo zajedno. - Je l' ovo znači da si trudna?
Koliko linija?
Dve linije. - Trudna si? - Trudna sam?
Trudna sam.
Trudna si. - Trudna sam.
Trudna sam!
Hvala ti, hvala ti. Trudna si! - Jesi li srećan?
Da.
Jesi li dobro? Jesi li dobro?
Osećam kako mi se grudni koš
steže.
Koliko si trudna? - Možda mesec dana. - Mesec dana?
Otprilike je ovolika. Kao kliker.
Dušo, nikad ti nisam rekla da nisam srećna s ocem.
Bili smo vrlo srećni, tata i ja. Divno smo se zabavljali.
Radili smo lude stvari.
Ali u jednom trenutku sve je prestalo da bude zabavno.
Da, odrasli su vrlo komplikovani. Zato sam ti i rekla da sad uživaš.
Uživaj u svom detinjstvu. Posle sve počinje da se komplikuje.
Dobro, onda prekini ako ti je tata rekao, pa ćemo pričati sutra.
Volim te.
Ćao.
Đorđo Milevski, uzimaš li Mari-Antoanet Žezekel
za svoju ženu? - Da. - Mari-Antoanet Žezekel,
uzimaš li Đorđa Milevskog za svog muža?
Ne!
Da.
Čujem da ste došli bez burmi.
Mi? - Pa vi ste mlada i mladoženja. - Nismo ih želeli.
Proglašavam vas mužem i ženom.
Šta su Đorđo i Toni radili na vrhu torte? - Nevaljali mladenci!
Za srećne mladence!
Hoću malo salame.
Da li Đorđo Milevski... - Da?
kome dajem svoju sestru...
Sranje!
Privremeno. Voleo bih da znam kako to da nema burmi?
Ne trebaju nam burme, ovo je budućnost.
Ovo se zove konzumiranje braka! - Toni! Iseci nam tu prokletinju!
Agnes! Agnes, dođavola!
Jebote!
Gospodine, pustite nas.
Ovde imamo tablete. - Gospođice, ako me čujete, stisnite mi ruku.
U pičku materinu! - Rekao sam ti da pripaziš na nju!
Da li diše? Da li diše? - Samo trenutak, gospodine.
Pazi, nož.
Dobro je, diše.
Diše.
Spreman? Diži!
Gde je nosite? - U Košan. - Ne, u Američku bolnicu.
Poznajem tamo čoveka.
Vi ste član porodice? Prijatelj? - Prijatelj.
Znate li da li je na antidepresivima ili nečemu sličnom?
Abilifaj od 5 mg, triput dnevno.
Da joj spakujem torbu? - Da, molim vas.
To joj je prepisao njen lekar? - Dr Menes.
Koristila je razne narkotike, tablete za raspoloženje.
Kao na primer? - Kokain, MDMA, ektazi, amfetamine.
Kako si? - Dobro.
Znaš li zašto je to uradila?
Znaš? - Da.
Zašto?
Rekao sam joj da si trudna.
Znači beba je glavom nadole, što je povoljno.
Pokažite nam opet srce, molim vas. - Dobro, samo malo. Evo ga.
Vidite? Abdomen, udovi, mozak...
Sve je u redu. Nema primedbi. - Sve je u najboljem redu.
Malo je emotivan jer... - To je dobro. Odlično.
Šimon Peres. Ovo je prvi ultrazvuk Šimona Peresa.
Vi znate pol, zar ne? - Da.
Mi ne želim da znamo. Nemojte nam reći. - Veliki nos...
Recite.
Potvrdite glavom ili odmahnite.
Jeste li to namignuli? - Ne, pošto ne želite da čujete. - Pa nemojte reći.
Pokažite mimikom.
Nemoj mi reći ako ti znaš. - Ne, u svakom slučaju, on je...
Veoma je lepa. Naša bebica.
Možemo li odmah da se obreže?
Ko zna hoće li biti nečega za obrezivanje?
Zašto si uveren da je dečak? - Ne znam. On je rekao 'on'.
Rekao je 'ona', beba. - Tako je, bebo.
Izvinite. - Ne, ne, mislim da je to divno. Odlično.
Alo?
Da? Probudila se?
Je li svesna?
Šta kaže doktor?
Je li jela nešto?
Ne, idi ti. Javi mi se posle.
To je samo pitanje izbora. Dizajn i boja nisu problem.
Točkovi, ljuljaška ili standardno. - U redu.
Dakle? - Pa, kao što je rekla...
Koja ti se najviše dopada?
Ako je preduboka, boleće te leđa.
Visina se podešava.
Slušaj, iskreno...
Svejedno mi je, uzmi koju hoćeš. Ozbiljno, točkovi, ljuljaška...
Dobro, onda onu. - U redu.
Alo? - A što se tiče... - Probudila si se?
Sačekaj trenutak, pozvaću te.
Uzmi koju hoćeš. Ti izaberi. Ja idem da telefoniram.
Đorđo!
Da?
Đorđo, Đorđo, to je Agnes.
Da. Jesi li uzela pilule?
Zašto? Šta nije u redu?
Spavaj ti, vratiću se.
Pokušajte da ga savijete. Idite samo do granice bola.
Ako vas zaboli, odmah ga ispravite.
Ovde sam šest nedelja, ukupno.
A ti? - Pet, ali poludeću ovde zatvorena.
Kad budem izašla odavde, misliš da ću moći da hodam?
Da, naravno. - Nemoj da si luda.
Nećeš prohodati za pet nedelja. - Hoće.
Rehabilitacija prednjih ukrštenih? Šest meseci do 4 godine. - Šta?
Ako ima sreće, Nabile.
To traje bar dve godine. - Dve godine? - Dve, ozbiljno.
Znači doktor me zajebava? - Ma, zezaju te!
Ona nije sportski tip, nema više 20 godina.
Čekaj, ne kažem da si stara.
Najozbiljnije ti kažem za koleno.
A minimum da idem kao da se ništa nije desilo?
E pa sad, to je malo...
Čovek u vodi!
Znaš s kim sam juče večerala? - Ne.
S tvojim ocem. Zove me svake nedelje.
Da pita kako sam, kako se držim.
Uvek kaže da te mnogo voli. - I ja njega volim.
On bi baš voleo...
da te češće viđa.
Zabeležiću to. Dajem sve od sebe da sredim ovu situaciju,
za koju bi mi bilo draže da je nisam zanemario prethodnih meseci.
Misliš na mene ili na njega?
U ovom slučaju, na oca. - To ti postaje navika.
Šta? - Da sređuješ situacije koje si zanemarivao mesecima i mesecima.
Gde si?
Dobro.
Dobro, ćao.
Toni! Toni!
Molim te... U redu je, odustajem.
Neću je više obilaziti. Neću više.
Čuješ li? Morao sam još jednom da je obiđem. Odsad više neću.
Toni, molim te. Slušaj me.
Toni, moraš da me saslušaš. - Ne, nemaš više kredita. Gotovo je.
Završeno je, napuštam te.
Ne možeš me ostaviti samo zato što sam malo zakasnio.
Samo zato što si zakasnio? Ti me zajebavaš? - Ne.
Ne misliš valjda da te ostavljam što si zakasnio? Ozbiljno?
Mislim da si to rešila sad, ili večeras...
Rešila sam večeras jer je kulminiralo posle mnogo nedelja i meseci.
Izgubila sam strpljenje.
Čuj, neću više voditi računa o njoj. - Prekasno je. Baš me briga za nju!
Nisam mogao pustiti devojku da crkne? Razumeš?
Nemoj da ideš.
Stani, molim te. Stani!
Moraš nešto jesti. - Gledaj to s vedrije strane.
Sada si...
tužna. Ali, ima tu i jedno ali...
bolje ti je samoj.
Kao u pesmi Lea Ferea: Kako prolazi vreme, sve prolazi.
Izgubljene godine ostavljaju ti sede. Nisi sam, ali...
Samo mirno!
Bila sam ljuta, žao mi je.
Razumem te.
I?
Izvinjavam se.
Hvala, ali to ništa ne menja.
Šta? - Moram da brinem o njoj.
Znači, sinoć kad si rekao da ćeš prestati bilo je samo da me smiriš?
Ne, do sinoć nisam znao da možeš da me tretiraš kao govno.
Bila sam ljuta, izvinila sam se. - Ti si često ljuta.
Moram da se brinem o njoj. - Ne moraš, Đorđo.
Shvatam, ona je u lošoj situaciji. To je užasno, u redu,
ali ne vidim zašto baš ti moraš da se staraš o njoj.
Neka ode u neku ustanovu gde će paziti na nju.
Tema je završena.
Moram da se staram o njoj.
I ništa me neće sprečiti.
Jasno?
Plačem bez razloga,
ne mogu više ni da spavam, lako gubim živce.
Bojim se da se beba to oseća.
Želim da se kod mame oseća dobro. Mislim, da bude srećan, miran...
Dobro, prema vašem opisu trajanja i intenziteta tih raspoloženja,
mislim da je to...
Bilo bi bolje da to regulišemo medicinski,
uključujući tu, naravno, i lek da bismo vam popravili raspoloženje.
Tu mislim na lek koji je apsolutno neškodljiv za bebu.
Šta ti misliš? - Ne znam.
Da pokušamo?
Za trudnu ženu,
to što ima uspone i padove raspoloženja,
je li to porodiljska depresija? - Ne, ona se javlja posle porođaja.
Znači biće još toga posle?
Postnatalna depresija javlja se tek nakon porođaja.
Biće zabavno!
Možemo li trenutak nasamo? - Naravno. - Odmah dolazim.
Volim te i želim to dete.
Ali ne mogu više biti 24 sata uz tebe.
Zato sam našao stančić, tu blizu, možda tri kuće niz ulicu,
u istom bloku, ne mora ni ulica da se pređe.
Namešten. Poneću samo donji veš i četkicu za zube
za onda kad ne budem mogao da svratim. Biću ovde sve vreme.
Ali kad mi treba prostor ili kad se posvađamo,
kad se istresemo jedno na drugo...
Doktor kaže da je to dobra ideja.
Nema svrhe dizati tenziju bez razloga.
Kad odlaziš?
Mislim da će mi vlasnik dati ključeve početkom iduće nedelje.
Tako će biti bolje. Za tebe, mene, a najviše za bebu.
Imaćemo samo dobre zajedničke trenutke.
Radovaćemo se jedno drugom, smejaćemo se. Izgubili smo to.
Jesi li dobro? Ne, nisi.
Zdravo.
Evo, to je to.
U stvari, ovo je kancelarija sa spavaćom sobom tamo iza.
Pogledajte ovo.
Za tebe ako budeš htela da prespavaš s bebom.
Ili ako si ti na poslu, a ja ostanem ovde da radim,
moći ću da pazim na bebu.
Eto, vidite. Hteo sam da mi ovo bude kancelarija.
Upoznao sam veoma talentovanog momka,
pa sam hteo da uđem s njim u posao. Dobitna kombinacija.
Nije loše, je l' da? Tamo je čajna kuhinja.
Kristina? - Izvolite? - Ovo je moja žena.
Drago mi je. - Ovo je moja beba. U stomaku.
Ovo je Babet. - Zdravo. A ovo je moj šurak.
Solal.
Snabdeo si se i vinom.
Snabdeo? Pa, tu je samo nekoliko boca...
Znaš, za poslovne ručkove i takve stvari, moram imati bar minimum.
A svi ovi tanjiri i čaše? - Ako si loše raspoložena, dođi kasnije.
Ako sam loše raspoložena? - Ko zna...
Ako sam loše raspoložena?
Prestani da me zajebavaš!
Pustite me! - Smiri se. Smiri se.
Prestani da me zajebavaš!
Hoćeš da se skloniš? - Pogledaj joj ruku. - Skloni se!
Pusti me! - Jesi li posekla ruku?
Pusti me! - Skloni se, kretenu.
Hajde, idemo!
Dobro jutro, g. Larše i g. Kolin, ovde smo po nalogu suda.
Da li ovde žive g. i gđa Milevski? - Da. - Možemo li da uđemo?
G. Milevski ima zakonsku obavezu da vrati izvesnu sumu novca.
Ovde smo zbog prinudne naplate. Uđite. Bravar i špediter.
Hoćete li zatvoriti vrata, gospođo?
G. Kolin će izvršiti zaplenu stvari s ovog spiska.
Počećemo odmah.
Sedite, gospođo, molim vas.
Izvolite.
Počećemo s onim stolom u duborezu.
Zaštitite ga malo. - Taj sto je moj.
U kom smislu? - Pripadao je mojoj prababi.
Gospođo, po odluci suda, oboje supružnika su odgovorni za dug.
Ja sam popisao nameštaj. Nažalost, moraćemo da ga uzmemo.
Žao mi je, ali takav je zakon. Nemam izbora. Nastavite, gospodo.
Umotajte zaštitnom folijom. Ova dva kabineta i garderober.
I sto.
Hajdemo sad u spavaću sobu.
Televizor, molim vas.
Sranje!
Pička im materina!
Žao mi je. Znam da ti nije lako da ti se nešto ovako sad dešava.
Potpisao sam te papire, ali... mislio sam da je prazna pretnja.
Razumeš?
Izvini.
Ljuta si zbog nameštaja?
Zbog stočića?
Sve je u magacinu i imamo mesec dana da ga otkupimo.
Platiću, pa ćemo ga uzeti.
Vratiće ti ga. Ostalo je moje, ko ga jebe.
Baš mi se dopada ovaj japanski stil.
Toni...
Treba da sačuvaš svoju kožu.
Nisam sve ove godine čekala da imam dete,
da bih se sada izvukla kada ću konačno imati porodicu.
Ovo nazivaš maramicom?
Ovo je sunđer, a ne maramica.
Duni.
Duni! Nemoj tako jako.
Sve ćeš uslinaviti. Duni.
Odvratno!
Ne mogu da verujem, ovo je već medicinski slučaj.
Hvala.
Gde želite da sednete?
Tamo. - Ovde? - Da.
Napravite malo mesta.
Prijatno. - Hvala.
Ljudi pravo s operacionog stola dolaze u post-operativno. Zombiji!
To je faza jedan. - Spavaju po ceo dan.
Onda ide pred-rehabilitacija. - Faza dva.
Imaš ograničenu pokretljivost. Onda rehabilitacija. - Faza tri.
Ti si fazi tri? - Faza dva.
Ja sam faza dva. - On je u poslednjoj fazi.
On je skoro završio. Vraća se u svoje selo.
Znaš li poštanski broj? 7-1.
Živiš u 7-1? U provinciji?
Odakle si? - Iz Burgonje.
Druže, Burgonja je u provinciji. - Provincija je dole na jugu, budalo.
Dole na jugu? - Provincija je dole oko Marseja.
Pa kako zoveš severni deo? - To je metropola.
Šta ima, brate! Daću ti ga.
Fransoa Oland.
Nastavićemo da se družimo. Sto posto. Koji tupan!
Otkud to da ti kao Arapin imaš pravu kosu? - Nisam Arapin.
Nisi? Nego šta si? - Francuz.
Kaže da sam Arapin! - Ličiš na Arapina. - Meni pre na Španca.
Vidiš? Španci, Portugalci... - Njemu kosa nije u skladu s telom.
A tvoja je u skladu s telom? - Kovrdžav sam i ponosim se tim.
Kosa mu je kao sunđer. - Arapi su kovrdžavi.
On ima kosu kao belac. Kosa mu se zove Fransoa, a telo Omar.
Kosa mu se zove Fransoa!
Ja više volim moju ćubu. - Ćuti, bre, tamo!
Šta se tu šepuriš, mali? Spustiću ja tebe. - Pazite, ima kosu ko žena.
Šta ćeš ti ovde?
Hoćeš nešto od mene? - Ne, ništa. Ne brini.
Nešto hoćeš da mi kažeš? - Ni to.
Jesi li srećna što ti je vraćen nameštaj?
Šta je?
Zdravo, ljubavi moja. Kako si?
Strašno mi nedostaješ.
Sve mi nedostaje.
Tvoj smeh. Nedostaje mi čak i tvoje durenje.
Ovo nije baš...
Nije baš pametno.
Đorđo!
Šta je? - Pukao mi je vodenjak.
Je l' počelo?
Je l' krenulo? - Nemam kontrakcije.
Mora da počnu kontrakcije? - Da. - Hajde, idemo na kliniku!
Hajde... Pozvaću ih!
Nemoj da napraviš neki nagao pokret. - Neću crno.
Nemoj da počinješ! - Znam šta ću da obučem.
Zajebi to, nemamo vremena. Stani mirno!
Obuci se, molim te! Molim te!
Obuci se. - Smiri se. - Ti se smiri.
Kaže ti zdravo!
Vidi, gleda te!
Jebote, stvarno je dečko!
Dobrodošao. - Ovo su mama i tata.
Dobrodošao, dečko moj. - Mama i tata. - Dobrodošao, dušo.
Baš je sladak.
Ima tvoje oči.
Drži mu glavicu. - Ne znam kako treba. - Ovako. - Ovako?
Ne vidim bebi lice.
Tako! - Hoćeš da ja slikam tebe i bebu?
Ne, ne, ne! Kamera je komplikovana.
Vidim nećeš umreti od gladi. - Mama je juče bila sa Solalom.
Već je dolazila?
Super je. Šta još tu ima? Čokolada, kafa, limun. - Puslice s limunom.
Ne, ne, makaroni. - To su puslice.
Puslice s ukusom limuna? - Da, pena od belanaca.
Pena od belanaca? - Tako je.
Da, u pravu si. Ima limuna unutra.
A spolja je pena od belanaca. A možda su...
makaroni. - Zdravo. Kako je mama? - Dobro.
Ima li ime? - Da. - Ne još.
Ima ime. - Nismo još odlučili.
Izabrali smo ime Simbad.
Hoću još malo da razmislim. Reći ćemo vam kasnije.
Važi, navratiću. - Hvala. - Doviđenja.
Zar se nismo juče dogovorili da bude Simbad?
Simbad je mornar, To je mitologija, to je...
To je putovanje. Simbad je super. Eliot je kao tupavi intelektualac.
Dopada li se tebi Simbad, tata?
Ne, to nije ime. - A Mari-Antoanet jeste? Sjajno!
Simbad je super. - U redu.
Onda Simbad? - Dobro.
Crnu kafu sa šećerom. - U redu.
Molim vas. - Dobro, hvala. - I kakav je plan?
Ima jedan super brodić koji dođe po vas na dok, ako ga pozovete.
Našao sam za tebe veselog, mišićavog mornara s napumpanim bicepsima.
Ideš li i ti? - Ne, idemo danas da posetimo Agnes.
Idemo da se Simbad upozna s Agnes. - Zar nije trebalo ona da dođe?
Ne brini, odvešću ga tamo da ga vidi, a ti ćeš...
Idem i ja s vama. - Ne!
Neću dići svojim kolima da bih se našla s vama. - Prekini. O'ladi malo!
Dosta!
Još samo jedan.
Evo nas, gotovo!
Jeste li dobro? - Dobar dan. - Vidi ga.
Kako si? - Zdravo, dušo moja.
Šta kažeš?
Presladak je! - Vidiš? Ko je ova dama?
Je l' to tetka? Tetka Agnes?
Mene gledaš?
Nežan je, budi pažljiva. - Naravno.
Sad stanite mirno. S kumom, voleće ovu sliku.
Ti si pravi lepotan, znaš?
Hoće da jede. - Misliš? - Ne mislim, znam.
Skoro je jeo. - Jede svaka tri sata.
Je l' voliš svoju kumu?
Dođi kod svoje mame. Hoćeš kod mame?
Voli on i kod tetke.
Hajde da bebica papi. - Jeste li za desert?
Šta hoćeš? Klafuti? - Neću desert.
Može klafuti s malinama? Dopašće ti se.
Odoh ja u toalet.
Sad je srećna.
Hvala ti, ljubavi.
Reci, zar ne misliš da joj je ovde dosadno?
Može li da pređe malo kod nas?
Ej, Margaret Diras!
Volim te.
Videli smo! - Super je!
Divna dželaba, ali loša vest. Znači ne izlazimo kad si obukao pidžamu.
Možete vi da idete. Bićemo onda mirni noćas.
Ta ti je dobra! - Niko ti ne veruje. - Ne možete da izađete bez mene?
Sjajno, Đorđo! Ostaješ sa ženom i bebom večeras. Sjajan momak!
On je tako mlad. - Poštovanje!
Tebi je to čudno. Brak, porodica, nemaš ti pojma.
Ja večeras ne idem.
Ostajem kod kuće.
Osim... Osim...
ako moja ljubav ne bude tako dobra, pa me pusti.
Kao rajsku pticu. Da odlepršam s prijateljima.
Toni, Toni, Toni!
Kako hoćeš, nisam ti ja majka. - Onda idemo!
Za Toni i moju davno izgubljenu slobodu!
Za Toni! Za Toni!
Hvala, Toni.
Vraćamo se u svemirsku bazu.
Hoćeš li makarone?
Svejedno, ne ostajem na večeri. Imam poslovni sastanak.
Večeras, baš na dan kad smo se vratili s odmora?
Da.
Nećeš spavati ovde?
Ne. Neću da te budim ako se vratim kasno.
Dobro, doneću ti Simbad u 9 kad krenem kod ginekologa.
Ne, u 9 imam potpisivanje ugovora za prodaju zgrade.
Pa?
Pa sledeći put mi javi ranije.
Dobro jutro, gospođo. - Dobro jutro.
Dajte ovo Đorđu kad se vrati. - Gospođo, on spava.
Spava? - Da.
Gospođo, on spava! - Ne brinite!
Ljubavi, kako si?
Ko je ona?
Ne znam.
Jesi li ti normalna! Rekao sam ti da je ne znam.
Kunem ti se da se ne sećam.
Evo, ostavljam ti sina. - U redu. - Maramice, pelene.
Kunem ti se! - Sve što treba. - Ne znam ko je ona.
Nisam te prevario.
Dobro, znam, bio sam s devojkom u krevetu.
Ali ništa se nije desilo. Bio sam nadrogiran.
Otkad se ti... - Oduvek. Odavno sam se navukao.
Pa se... skidam.
Borim se.
Zašto mi to nisi rekao?
Zato što se, po meni, od muža i oca ne očekuje...
da posrne.
Sve je na njemu.
Mora biti snažan u svim okolnostima.
On ne sme biti osoba koja drhti i pravi sranja?
Želeo sam da me vidiš takvog.
Uvek sam mislio da ti trenuci pripadaju samo meni,
da se tiču samo mene.
To su trenuci u kojima sam se ponašao kao govno.
Jer duboko u sebi...
osećam da sam takav.
Ja tebe ne poznajem. Mi se ne poznajemo.
Oprosti mi.
Molim te.
Vrati se nazad
ili ćemo se razvesti.
Ne mogu više ovako.
U redu.
Ali pre toga treba mi terapija.
Moram se rešiti ovoga.
Onda ću se vratiti.
Znaš šta ćemo?
Napravićemo žurku da to proslavimo.
Izaći ćemo za vikend i pozvati sve naše prijatelje.
Jesi li nekada razgovarao s parovima koji su dugo zajedno?
Kako to da su još zajedno? Nisu prešli preko prevare?
Nisu prešli preko sumnji i droga?
Preko svega su prelazili zajedno. A sada se razilaze samo tako.
Na prvi znak problema, hajde da se raziđemo.
A dete, podelićemo ga. Napravićemo drugo. Ionako ćemo se opet razići.
Da biste se razišli, prvo morate biti zajedno. Vas dvoje niste zajedno.
Da. Zajedno smo razdvojeni. - Tačno. - Ja ga volim.
On ostavlja svoju ženu uplakanu... - Osuđuješ ga sa strane. Šta ti znaš?
Ne osuđujem. - Osuđuješ. Nikad ga nisi voleo.
Osuđivao si ga od samog starta. Nikad mu nisi pružio priliku.
Uvek sam govorio da nije za tebe. Iskreno, to što vučeš sina kroz ovo...
Kroz šta? Želim da moj sin živi s oba roditelja!
Ali to ne možeš. - Mogu. Mogu, videćeš. Videćeš da mogu.
Samo nastavi tako i jednog dana ćeš doživeti neku nesreću. Stvarno.
Kao brat moram da ti kažem šta mislim o ovoj situaciji.
To je moja dužnost. Šta je to? - Sredstvo za smirenje.
On je narkos, a ti na lekovima? Sredstva za smirenje?
Pogledaj, ovako se jede.
Sedi dole. - Jesi li ljubomorna? - Ne. - Ma jesi! Ljubomorna si!
Videla sam taj pogled.
Misliš da ću ti ukrasti muža?
Ja ne kradem tuđe muževe. Gledaj u mene, tebi pričam!
Ja ne kradem tuđe muževe. - Dobro je. - Imam svog čoveka koga volim.
Đorđo, čovek koga voli! - Moja ljubav!
Daj! Dođavola!
Smiri se. - Gde je moja čaša?
Živeli! Živeli!
Smiri se. - Imam nešto da objavim! - U redu, ali bez čaše.
Slušajte!
A ti sedi!
Znate li zbog čega je ova žurka večeras?
Prepustiću Đorđu da vam kaže.
Đorđo, izvoli!
Hajde, reci im!
Ja ću vam reći šta slavimo.
Đorđo počinje lečenje!
Zato što je zavisnik. Zato što je alkoholičar.
Zato što beži i ostavlja svoju ženu i dete.
Zato što je bolestan. I zato što povređuje ljude.
Toni, prekini.
Toni, prekini? Ne, Toni neće da prekine!
Toni je više muka od toga!
Muka, muka, muka!
Popij malo vode. - Hajde, idemo.
Hajde, rekao sam! - Neću! Nisam dovoljno dobra da budem s tvojim prijateljima?
Tvojim prijateljima od lepote i mode! Od mladosti! Od droga!
Morate biti na drogama da biste bili prihvaćeni u svom krugu.
To je istina!
Devet evra. I vaše dve kutije. - Hvala.
Zdravo, Žozefe. Kako si? - Dobro, a ti?
Slatko je ovo cveće! - Ukrasio sam malo za Božić.
Jedan prozak i jedan ksanaks. - Dobro, po jedan.
Je li sve u redu? - Jeste. - Dobro.
Odmah se vraćam. - Dobro.
Toni? - Da?
Kristijan, sa prava. - Kristijane!
Kako si? - Dobro, kako si ti? - Oćelavio si. Kakvo iznenađenje!
Baš sam u šoku.
Izvoli. Hoćeš na račun? - Da, stavi na račun.
Kao i obično. - Svakako dolazim opet za nedelju dana.
Imaš bebu? Divno.
Simbad. Ovo je Kristijan, stari prijatelj.
Šta radi tvoj muž? - Moj muž je...
Jesam li uzela moje pilule? - Jesi, tu sam ih stavio.
Video sam da si ih stavila u torbu. - Tu su. Baš lepo što sam te srela.
Ljubim te. Drži se!
Simbade! Zaboravila sam mog Simbada!
Kako sam mogla da te zaboravim?
Je li tata tresao bebu?
Stvarno protrešene bebe su one koje tresu iznurene majke
jer po celu noć urlaju. Ćuti! Hoćeš li ućutati?
To su protrešene bebe. - To je potcenjeno. - A posledice?
Šta? - Posledice. - Pogledaj Babet.
Ona bi mogla biti primer.
To je Đorđo. Dušo, to je tata.
Baš njega briga za tatu. - On je preko sveta.
Dođi, bebice. - Vidi ko je to. - Šta je ovo?
Zdravo, tata. - Vidi njega! Divan je.
Gde si? - U Australiji. - Pogodi ko može da stoji!
Pokaži tati kako stojiš.
Sjajan si!
Zovem da vam čestitam Božić.
Jeste li dobro?
Moram da idem, treba da jedemo. - Nedostajete mi oboje.
Ćao, Simbade.
Ćao, druže. Ljubavi moja! Moja bebice.
Video si taticu? - Šta radi? Obilazi ostrva?
Ne, on je... - Pao je u depresiju. U lošem je stanju.
Razumljivo, izgubio je oca.
Očigledno je morao da pobegne od žene i sina
na brod u Australiji da malo razmišlja.
To nam otežava zadatak kad ti umreš.
Gde ćemo mi da idemo? U Japan? Ili na Kineski zid?
Tiše malo! Vidi njega. Bio je miran i dobar.
Posle Skajpa se unervozio. - Pa naravno, video je oca.
Ne, video je nešto na ekranu, a ne svog oca.
Bebe ne razumeju ogledalo.
One ne razumeju Skajp jer je ravan. - Dobro, Lila.
Pređi na novu temu, završili smo s tim. - Izvinite.
Osećam se kao papagaj koji ponavlja jedno te isto.
Samo što ona ne dolazi k sebi.
Kad se ponovo oženi, ona će reći da je to zato da bi razumeo prvi brak.
Takva je ljubav, očigledno.
Toni! Sranje!
Čuješ li me? - Pustite mene, gospodine.
Diše.
Je li nekada već pokušala da se ubije? - Nikad.
Ima puls. - Ovo je popila. - Dobro, uzeću bočicu.
Gledajte u mene.
Jeste li popili sve tablete? Gospođo, gledajte u mene.
Čujete li me? Recite mi šta je bilo.
Zvao je muž. - Voleo bih da mi kaže vaša sestra,
Ona ne može da govori. - Recite mi, slušam vas.
Ja ću joj spakovati torbu.
Solal. - Tu sam. - Uđite, to će je smiriti.
Izvolite?
Kiselu vodu, molim. Blago gaziranu.
Izgledaš bolje.
To i nije teško.
Želim razvod.
Voliš li me? - Da.
Ona je to sređeno. Račun, molim!
Nije sređeno. - Zašto? - Problem nismo ni ti ni ja.
Problem smo nas dvoje zajedno.
Zar to nije pesma Fila Kolinsa?
Šta ti u stvari hoćeš? Reci mi.
Da se raziđemo i da te više ne vidim, da radiš šta hoćeš i kad hoćeš.
Niko neće vikati na tebe, neće više biti suza...
Ti si mene startovala, sećaš se. - Ja tebe? - Videla si me s društvom.
Izašli smo na piće. Videla si to. Procenila si me, zar ne? Advokat si.
Nisam neko koga si upoznala u biblioteci.
Pa? - Ostavljaš me iz istog razloga...
Tačno, tačno, tačno... - Zbog iste stvari koja te je najpre privukla.
Iz potpuno istog razloga. - Dobro.
Znači, sledeći momak će te privući iz nekog razloga, a onda ćeš ga ostaviti.
Kada ćeš izgraditi nešto? - Mi nismo ništa izgradili.
Stvarno? - Ne, uništili smo jedno drugo.
Ne tebe. - Ne mene? - Tebe je nemoguće uništiti.
Skromnost, jesi li čula za nju?
Kad nekoga voliš, patiš. To nije tako jednostavno.
Ti ne patiš mnogo. - Nemoj mi ti govoriti šta osećam.
Baš me nerviraš, idi dođavola! Zar sve vreme treba da ronim suze?
Otkud ti znaš šta ja osećam?
Šta hoćeš od mene? Šta? - Borićeš se za nas?
Da. - Ne. - Da. - Ni trenutka!
Šta znači 'boriti se'? Da vrištim, krvarim... Ja se tako ne borim.
Našao sam načina da te sprečim da odeš. Tako se ja borim za nas.
Zašto ja moram biti ono što ti želiš da budem?
Bila si sa mnom upravo zato što sam to što jesam.
Zašto ne prihvatiš ono što imaš?
Ne mogu više ovako.
U ponedeljak smo zajedno, u sredu nismo.
U četvrtak će se vratiti, u petak nećeš.
Sledeći ponedeljak me prevariš, pa me onda u sredu opet voliš.
Ne mogu više da izdržim. Više volim...
Više volim ovako nego ovako.
To se zove elektrokardiogram. Kad ide ovako, živ si.
Kad je ovako, mrtav si. - Više volim da ne budem živa i da ne patim.
To želiš? - Da, to.
A šta je s detetom?
Do brakorazvodnog sporazuma, naizmenični vikendi.
Dovodiće ga dadilja, pa se nećemo viđati.
Ne.
Šta hoćeš? - Neću razvod.
Ne dolazi u obzir. - U redu. Ako se razvedemo, ostaje sa mnom,
a ti ga posećuješ. - Nema govora. Oboje ćemo uzeti advokate,
pa neka sudija... - Ja ću uzeti tebe za svog advokata.
Ne, neću. - Oprosti, ali ja hoću tebe za advokata.
Nemoguće. - Tako će biti. Platiću ti celo bogatstvo.
Neću tvoj novac. - To je Agnesin novac. Uzmi ga.
Šta je ovo! - Moraćemo da objasnimo Simbadu.
Pusti ga, već je dosta propatio.
Za tebe pustiti nekoga znači ništa mu ne reći.
Pričaš gluposti. - Moramo mu reći.
Ćuti! - Reći ćemo mu! - Detetu od godinu dana? Šta ćeš mu reći?
Šta kog đavola? Ne zna ni da govori! - On razume, oseća to.
Reći ćemo mu. Sešćemo i razgovarati s njim.
Reći ćemo mu da je gotovo i da se rastajemo. Živećeš sa tatom,
pa onda s mamom. Tvoji roditelji su se razveli.
Da, zakaži sastanak, vidi kad može da nas primi.
Pa? Ja mislim da treba da mu kažemo. Kako je najbolje?
Kako to da uradimo? - Da, kako?
Ovako. - Stani, Đorđo! Stani!
Slušaj, viđaću svog sina koliko ja hoću!
Ili ću ja početi da pričam. - Pusti me!
Ako misliš da ćeš mi svojim advokatskim trikovima uzeti sina,
samo se zavaravaš.
Ne zaboravi da si se nagutala pilula dok si bila u trudna,
ni neprestano kolerisanje pred njim. Sećaš se?
Ja imam svedoke. Izgubićeš starateljstvo.
Bar jednom u životu mućni glavom.
Je l' jasno?
Nosi svoju težinu.
Polako to radi. Sporije.
Tako, odlično.
Samo tako, odlično!
Baci kosku!
Lepotan moj! Mnogo si mi nedostajao.
Daj da te vidim.
Ti odluči čime da žongliram, važi? Kivijem, pomorandžom, kašikom?
Kivijem, pomorandžom i otvorenim jogurtom. - Otvorenim jogurtom?
Baš kvarno! Idemo.
Pomeri se nazad.
Čekaj, čekaj da se sakrijemo.
Vidiš? Još uvek mogu da te nasmejem.
Seks!
Sad kad smo se razveli mogu opet da te zaprosim.
Možeš.
Ne mogu da garantujem odgovor.
Čekaj, čekaj, gde je moj meda, dođavola?
Kakav je ona davež!
Bila si kod zubara? - Ne. - Izbeljivala si zube? - Ne.
Hajde, idi. - Glumiš kučku! Dosadna si!
Dosta, diži se! - Slušaj, naš dečko!
Sakrij se tamo. - On je moj sin. Sme da vidi tatu u krevetu s mamom.
Razveli smo se, a ti imaš devojku. Zbunićemo ga. - Mama!
Pod jednim uslovom, da se večeras kresnemo.
Ili ja ostajem ovde. Evo ga ide! - Da se večeras kresnemo? - Da.
Pipni mi jajca.
Idem.
Nilski konjić! - Daj ga mami. Jesi li lepo spavao? - Da.
Dobro jutro, srce mamino!
Dobro jutro! - Gladan sam. - Idem da spremim doručak.
Ponovo je sa svojom pravom ljubavi.
Ispalo mi je. - Šta? Daj to nilskom konjiću.
Ko je to?
Vidi ko je došao! Ta... - Tata!
Dođi ovamo!
Promenila si se. Deluješ smireno. - Ista sam kao što sam bila pre.
Pre čega? - Pre nego što sam tebe upoznala.
Jesi li se ti promenio? - Ja sam se svega odrekao.
Ova kafa je izuzetak. I kafa je sada za mene psihotropna.
Ma daj. - Pijem kamilicu, ne pušim. Nisam ni na čemu.
Stvarno?
Šta je s Agnes? - Završio sam s njom. Sama je sa sobom.
Moj otac je govorio, beži od onih koji su sami sebe napustili.
Nisam razumeo šta se noćas dogodilo.
Zašto odjednom da? Pa sad odjednom ne?
To je bilo noćas. Ovo sad je stvarni život. - A noćas nije bio?
Ne, to je bila parenteza.
Nije to bila parenteza, parenteza je sve ostalo.
Jesi li popio kafu? - Ne.
Popij kafu...
Izgleda da si skoro promenila baterije.
Hajde, prestani. Možemo da pođemo zajedno.
Možemo da odemo na dagnje u Dovil. - Ne.
Ne, jer bi Simbad... - Dobro, a vafle u Briselu?
Kuskus u Marakešu? - Prave li kolače od limuna?
Gde mi je telefon? Pozvaću Mohamed iz La Mamunje.
Oni kreću brodom u Marakeš da jedu kuskus sa svojim sinom Simbadom!
Veličanstvena avantura!
Ko će danas početi? - Prvo ja!
Izvolite.
Danas bih želeo da zamolim za oproštaj.
Da zamoliš oproštaj?
Za šta?
Za svu patnju koju sam naneo Toni i...
I Simbadu.
Molim te, oprosti mi.
Opraštaš li mi?
Jesi li ga čuo, Simbade?
Opraštaš li mu?
To nisam ja. - Šta nisi ti?
To je mama.
Eto!
A ti, Toni?
Kako ti to prihvataš?
Nadam se da tako misli.
Naravno da mislim.
Smanji to... - To je kao žmarci, ne brini.
Prejako je. - Pokušaj prvo da se opustiš. - Ja?
Bez stresa. Život je kul!
Idi dokle se oseća prijatno. Pojačavaš gore, smanjuješ dole.
Može li 15? - Naravno. - I još jedna stvar...
Vidite ovo! - Baš je kul, dopada mi se.
Cmok, cmok!
Toni, vidi. - Uporedi tvoje s mojim.
Vidi ovo. Ovo je debeo mišić.
To ti radiš. - Ma, ne radim.
Pravi buku.
Zajebavaš me! - Dopadaju ti se?
Nisi valjda mislila da ću zaboraviti 7. rođendan mog sina?
Srećna si što me vidiš?
- Da. - Srećna je što me vidi!
Hoćeš da ga tata uzjaše?
Pazi sad!
Srušiće se pod tobom.
Dobrodošli na moje imanje...
Spusti ruku! Evo ti!
Vrati mu!
Upomoć!
Hoćeš da skineš taj sako? Ljudi će pomisliti da si konobar.
Izgledaš kao kelner. - To je srećna okolnost,
jer sam ja kelner.
Imamo Puji de Šantmare. Berba 1978, izvolite probajte.
Vrlo je atraktivne boje. Naravno, i za gospodina.
Može li? - Ne, ne.
Samo kap. - To je alkohol. - Neće naškoditi gospodinu.
Gospodin slavi svoj 77. rođendan.
Samo malo lizni. - Popij sve.
Danas imamo specijalnu ponudu, Monbuje Sen Silvestre Roše Fuko.
Mi smo ovde svestrani.
O, pardon, izvinite. Odlično, dajte meni.
Za koji sto? - Tamo, ali... - U redu je.
Znao sam, instinkt. Izvolite. - Hvala.
Očistite sto 10, molim vas.
Za sto 8, molim te. Požuri!
Pazite!
Izvinite.
Pardon, izvinite!
Izvinite, ja sam nov.
Gospodine! Molim vas.
Danas je rođendan gospodina Simbada!
Za mene? - Da, za tebe.
U zdravlju da ga nosiš.
Nisi takav želela? Jesi?
Daj da vidim. - Pogledaj!
Šta je? - Dozvoli da ti se zahvalim. - Hajde, molim te.
Gospode bože, klinac je bolestan.
Ima neku zarazu. - Vreme je za spavanje.
Hajde, idemo.
Smem li da spavam kod tate?
Da, što da ne? - Sve njegove stvari su... - Nije to daleko.
Ne ljuti se, neću ga ukrasti. - Nisam ljuta.
Vidim zašto bi te to usrećilo. - To nije moj izbor.
Dete je reklo šta želi. Vidiš?
Četkica za zube ti je u toj torbi.
Ništa mi nećeš reći? - Laku noć, mama.
Laku noć, dušo.
Hajde da obučemo pidžamu.
Prvo ćemo brzo svući prsluk, a onda košulju. Brže! Brže!
Otvori.
Šta hoćeš? - Da te kresnem.
Otvori! - Ne. - Molim te. - Ostavi me na miru.
Opasno je. U slučaju požara ili poplave bićeš zarobljena.
Ne brini ti za mene.
Razvalio si... - Hoću da vidim moju žensku!
Razvalio si bravu?
To nije sve što ću razvaliti. - Prestani. - Hoću da razgovaramo.
Mislim da sam nešto uhvatio. Vidi! - Neću da gledam. - Pipni!
Kunem ti se. - Neću!
Bez nasilja! - Beži napolje!
Izađi iz sobe! - U redu, tvoja soba, moja soba...
Samo ti je dosadno, to je sve. - Ne, nego mi nedostaješ.
Idi u krevet. Hoću da čitam. - Ja radim ono što hoću.
Baš si slatka, znaš?
Časna reč.
Lutko glupava.
To nije pata negra, to je neko sranje.
Prava pata negra... - To nije prava.
Prava pata negra... - Nije tako dobra. - Šta?
Nije dobra kao pata negra. - Ništa nije kao ona.
To je usrani serano sušen možda samo tri meseca.
Zašto je zovu pata negra? - Pata negra, habugo, belota...
Izabrali su pogrešnog čoveka. - Tačno.
Belota, pričam ti priču!
Ej, Paja Patak! Ovo nije belota.
Iz Overnja je. - Iz Overnja? - Šta je onda zovete pata negra?
Ovde dolazi mnogo Švaba i Rusa, pa njih mogu da namagarče.
Misle da smo turisti.
Ima u tebi nešto poljsko.
Izvini. Alo?
Ne. U restoranu.
Da, reci.
Zezaš?
Znali to Buve?
Drži se, odmah dolazim. Pozvaću ga iz kancelarije.
Odmah krećem, biću tamo za 10 minuta.
Važi, vidimo se za sekund. To nije normalno! Vidimo se.
Brikur, čuo si? Direktor optužen za ubistvo žene, u svim vestima je.
Izabrao je da ga ja branim. Izabrao je mene! - Zamisli samo!
Sjajno! Veliko suđenje na vrhovnom sudu.
Sočan slučaj, kao što kažu.
Je li tako? - Jeste. - To je super. Odlično.
Nisi srećan zbog mene? - Oduševljen sam.
Braniš degenerika. Fantastično!
Moram da idem.
Za našu firmu, ovo je ogromno. Nemaš pojma koliko.
Već smo naručili. Hajde prvo da jedemo.
Ne, ručati možemo bilo kad, a ovo se možda dešava jednom u životu.
Dođi, ako hoćeš. - Ne.
Nećeš mi poželeti sreću? - Srećno!
Toni!
Molim? - Silaziš li? - Dolazim za minut.
Sačekaćemo te ovde. - Kude ćete? - U šoping u Osgor.
Zašto? - Imam sudar. - Džibrile!
Šta ti je? - Šta se derete? - Odvezi nas do Osgora u šoping.
Jeste li spavali? - Ostavi to za kasnije!
Ovo nisu "Žestoki momci"! - Vrati se u krevet! - Subota je!
Sanjao sam gole ribe. Upropastili ste mi to.
To je bio samo san. Sad se razbudi!
Greg, slikaj!
Prekinite!
Džibrile... - Jebote!
Izvini, mogu li da te častim kafom? Specijalna ponuda.
Mogu li da te častim kiselom? - Uobražena guzica. Imam audi.
Opasna si, mala!
Toni, što se ti družiš s nama? - Šta? - Šta si s nama?
Nismo istih godina, nismo iz istog socijalnog miljea.
Nisi pametna kao mi, a opet izlaziš s nama.
Ozbiljno, otkud to? - Imaš neki skriveni motiv?
Ne treba mi nikakav motiv. Dopadate mi se, zabavni ste.
Pravi ste klovnovi. - Koga najviše voliš?
Od svih vas? - Ne računajući Arape i crnce.
Otkud ti ovde? Nemamo sastanak. - Da, da, imamo.
Samo sekund.
Slušam. - Šta slušaš? A to slušaš?
Nismo na sudu. O'ladi, branioče. Razgovaraš sa mnom kao da sam...
Reci mi šta si hteo.
Je li mi dozvoljeno da kažem da mi nedostaješ?
Šta je? Dozvoljeno je ili mi je zabranjeno? - Da, i?
Treba li odmah da dotrčim?
Samo kažem da mi nedostaješ. Možda sam zabrljao.
Možda vidim kako izlaziš iz mog života, pa šizim.
Malo je glupo da to tek sad shvataš.
Znaš, za nekoliko dana će biti deset godina.
To je dovoljan razlog za večeru.
Želiš da me vidiš jer to sad tebi odgovara.
Samo tako baneš, a šta je sa mnom?
Ne, činjenica je da želim da te vidim jer te volim.
I ti voliš mene, pa me zato izbegavaš.
Razumeš li razliku? - Kakvu razliku?
Šta mi možeš pružiti sada što nisi mogao pre deset godina?
Kako će se razlikovati? - Biće bolje.
Sad ti je sinulo, voliš da čitaš pod drvetom?
Ne treba ti više 30 prišipetlja da bi bio srećan?
Znači radi se o čitanju knjiga? - Radi se o tome da želimo iste stvari.
Super! Mogli bismo da čitamo pod istim drvetom.
Istu knjigu. - U redu...
Kupimo dve iste knjige da možemo da diskutujemo.
Đorđo, već je 10 godina kako mi pretiš,
a onda sledećeg dana dolaziš da me opet prosiš.
Dan kasnije obećavaš mi da ćeš srediti probleme s porezom.
Prolaze godine, ništa se ne menja. Krećeš se u istim krugovima.
To je samo priča.
Želim da budem srećna. Pusti me da budem srećna!
Ako me voliš, želiš da budem srećna. Pusti me da budem srećna!
Ja ne mogu da te usrećim? - Dobro znaš da ne možeš!
Ne mogu ni ja tebe. Nisam te usrećila. Hajde da prekinemo ovu šaradu!
Imaš nekoga? To je u pitanju?
Je li to? - Da, imam muškarca.
Ti znaš da...
Neka Simbad ostane van toga. Ne želim da taj čovek...
Ne želim da taj čovek živi sa Simbadom. Znaš to?
Ne možeš se mešati u moj život. - Baš me briga s kim se krešeš,
ali moj sin neće imati nikakve veze s čovekom koga nikada nisam sreo.
Daj, ti si skroz odlepio. - Ne, nisam odlepio. Nisam.
Ja ne znam tog tipa. Moj sin neće biti u njegovoj blizini.
Jesi li čula, Toni?
Ako se taj tvoj samo približi mom sinu, dušo,
pobrinuću se za tvoja sranja, ali ne u advokatskoj kancelariji.
Hajde opet počni.
Moj sin je upoznao mog čoveka i odlično se slažu.
Izazivaš me, je li?
Ti odlučuješ šta je ispravno, a šta ne?
Ti ćeš da odlučuješ za njega?
Kao što si to radio za mene godinama? - Nikada nisam podigao ruku na tebe.
Hoćeš medalju zato što me nisi udario?
A šta je s psihološkim zlostavljanjem?
Zar ne misliš da to boli više od udarca? - Toni, prestani!
On odlazi, prekinite!
Izađi, Đorđo. Hajde!
Ti ostani tu.
Smiri se, sedi.
Nedostajaćete mi, ljudi.
Bićemo u vezi.
Pazi na koleno.
Čuvaj se.
Volim te, čoveče. - I ja tebe.
Vidimo se, ljudi!
Pazi kako voziš!
Izvoli, sedi.
Kako noga? - Još ćopam, ali sam srećna što opet hodam.
Hajde da počnemo od Simbadovih crteža.
Lepo je napredovao tokom godine.
Ovo su stariji? - Tako je.
Napredak od početka godine je... - Mi smo izabrali temu.
Tema je bila more.
Mali problem u...
saobraćaju.
Nije lako ni motorom, biciklističke staze...
U svakom slučaju, izvinite.
Dobar dan. - Dobar dan. - Kako ste?
Dobar dan. - Dobar dan.
Počeli smo s njegovim crtežima. Veoma interesantno.
Razgovarali smo o njima s našim doktorom.
On je ovo uradio? Sve te crteže? - Da, svi su Simbadovi.
Uče da gledaju na sat?
Da, već je naučio. Pitajte ga, videćete. - Nikad ne priča o tome.
Priča, još kako. Ja ga pitam i on mi ispriča.
Čita vreme i sa mog sata.
Radili smo i neke diktate.
Dobro je uradio. - Stvarno?
Ozbiljno? - Da, odlično s obzirom da je dečak.
Zašto kao dečak? - Obično dečacima treba više vremena da pišu čitko.
Devojčice generalno imaju bolji rukopis.
To je nasledio od majke. Elegancija je...
verovatno od mog oca.
Moj otac je bio vrlo elegantan.
Drago mi je što ste oboje došli jer imamo divnu vest za vas.
Preći će u viši razred.
Jako smo srećni zbog toga posle njegovog problematičnog početka.
Čestitamo vam oboma. Pomogli ste mu da napreduje.
Možete biti ponosni na njega.
Hvala.
Je li to sve? - Mislim da jeste.
Mnogo vam hvala na strpljenju.
Hvala još jednom. - Nema na čemu.
Doviđenja. - Doviđenja?
MOJ KRALj
Prevod i obrada: KVRLE, mart 2016.