SvenskText: Q-san www.undertexter.se - 2008
"Hon kunde ett trick."
"Hon kunde göra sitt liv till en film och se saker och ting hända."
"Inte med henne, utan med en flicka som såg ut precis som henne."
"Var hon rymmaren med allt hon ägde i en gammal ryggsäck?"
"Eller såg hon en film om en liftande rymmare på en ödslig väg?"
"En lastbil stannade och flickan kisade in i strålkastarljuset."
"Men efter en snabb titt på henne fick chauffören bråttom därifrån."
"Hon orkade inte ens förbanna honom när hon hostade av dammet från hjulen."
Förlåt, mr Norquist. Jag borde kunna det nu.
Du har varit distraherad ett tag.
Nästa unga musiker tävlingen är om en knapp månad.
Jag vet, jag vet.
Se på den här handen.
Ser du hur lätt?
Ja...
Jag har velat prata med er. Jag har tänkt och...
Jag vet inte om jag passar till att spela piano längre.
Alla konstnärer känner så. Det är normalt.
Nej, jag... Jag vill sluta.
Jag lyckades knappt klara av stipendiet, och jag kan fortfarande rasera det.
Jag måste koncentrera mig på skrivandet.
Du har en medfödd gåva.
Du vann unga musiker-tävlingen. Hur mycket mer bekräftelse behövs?
Det var så länge sen, mr Norquist.
Hej.
"Hon kände sig alltid som en halv människa med en halv själ."
"Ibland, om hon drömde hårt nog, kunde hon sammanföra halvorna. "
"Men hon vaknade alltid till samma känsla av ensamhet och saknad."
- Var hittade du en blå ros? - Jag gick förbi ett ställe. Här.
Tack.
Är du okej?
Ja...
Jag stack mig.
SAKNAD JENNIFER TOLAND
Sheriff, flera federala agenter gick in i rådhuset för en timme sen.
- Hon försvann för två månader sen. - Seriemördare brukar...
En flicka har dött och ni pratar om seriemördare. Ni förbluffar mig!
Vilka har inte hittat aortabågarna?
Eller ganglionet över svalget?
Hjärnan.
Ja, man ser den knappt, även i mikroskopet.
Är det allt jag är? Avkoppling före matchen?
- Blir en delad mask två maskar? - Nej, Pete, det är en myt.
- Vad krävs för att vi ska bli ihop? - Mycket mer än en blå ros.
Aubrey, jag tror att jag börjar bli kär i dig.
Vi känner knappt varandra, Jerrod. Du inbillar dig.
Jag har aldrig känt så för en tjej. Jag tänker alltid...
Jerrod, kan du peka ut de kvinnliga könsorganen för mig?
- Sädesfickorna. - Ja, det kan jag faktiskt.
Det där borde det vara.
Det är de manliga könsorganen.
De kvinnliga organen sitter i maskens andra ände.
Du verkar behöva mer kunskap om den kvinnliga anatomin.
- Herregud! - Jag är ledsen.
Jennifer Tolands kropp hittades tidigt i morse.
Ställ inga frågor till mig. Jag vet inga detaljer.
19-årig kvinna.
163 cm lång.
Amputering av enskilda fingrar-
-kan ha skett samma eller följande dagar.
Full metakarpal amputering ungefär två veckor senare.
De ojämna snittytorna tyder på-
-en nästan dödlig amfetamindos ämnad att ge...
...en påtvingad vakenhet. Mördaren ville att den döda-
-skulle vara helt vaken när lemmarna skars av.
Som vi alla vet så hittades Jennifer Toland kropp i veckan.
Så vi tar nu en tyst minut.
Ut nu och vinn matchen för Jennifer Toland!
Kom igen!
Alla ni som är under 21 år ska vara hemma om en timme.
Gift dig med honom och få barn.
Jag ligger inte med fler rena span.
- Som om du var sexmissbrukare. - Jerrod älskar dig.
Jag är 500 mil härifrån i januari. Jag har inte råd att bli kär.
Som att bli knivhuggen utan att veta varför.
Som på Mardi Gras eller nåt.
Jag läste om en mördare som sitter bakom folk på biografer.
Han sticker dem med en nål här... Man dör typ direkt.
Ingen vet att man är död förrän filmen är slut och man sitter kvar.
Kör hårt, baby! Owls är nummer ett! Kom igen!
- Herregud! - Vad sjukt.
Alla är helt tokiga.
Jag letar efter Jerrod.
- Där är han. Jerrod! - Aubrey, vänta!
Vi ses utanför Fremont biografen 11:45.
Jerrod!
Okej, nu är jag rädd på riktigt.
Jag ringer hennes mobil igen och du ringer Jerrod.
- Jag tror att det kommer härifrån. - Lägg inte på.
- Var är Aubrey? - Va?
Var ställde hon bilen? Var ställde hon sin bil?
Du åkte med henne. -Ja, det var på den där gatan...
- Du vet vilken. - Nej, berätta.
Det är utanför det lilla galleriet med grinden.
Där står hennes bil!
Hjälp...
Hon lever i sin dator.
Det är hennes liv.
Att skriva.
Hon älskar att skriva.
Mr Fleming, jag måste ta datorn.
- Jag måste kopiera hårddisken. - Ta allt du behöver.
Daniel, finns det nån möjlighet att din dotter har rymt hemifrån?
Var hon olycklig för nåt?
Aubrey olycklig?
Nej...
- Inte alls. - Är du säker på det?
Var var du när Aubrey åkte iväg till matchen?
Jag var i en telefonkonference, så jag gick omkring i matrummet.
- Jag går alltid omkring när jag... - Minns du att du sa hej då till henne?
Kan du beskriva hur hon såg ut och vad hon var på för humör?
Man kommer inte alltid ihåg-
-att ta en mental bild av sin dotter varje gång hon går hemifrån.
Jag brukade göra det.
"Oroaren" kallade Daniel mig.
Har du barn?
Man släpper oron och...
De kommer alltid hem. De försvinner inte bara.
FIONA GERRITT SÅGS SENAST 16 APRIL 2007
HITTAD DÖD
Håll ögonen öppna!
Prick klockan tre? Kanon.
Jösses...
Jag hoppas att vår lilla utredning inte stör bingokvällen.
Jag känner mig som en halv människa. Plötsligt gick det upp för mig:
Det är "Steve och Vicky" hit, "Steve och Vicky" dit.
Vi avslutar varandras meningar.
Vi avslutar varandras tankar.
Är du okej?
- Lever hon? - Gud...!
Hur illa då?
Hennes blodtryck stiger.
- Hon är vaken för helvete. - För guds skull!
Bensåg. Bensåg nu!
Hej, min sköna.
Ingen hade väntat sig att se dina ögon på ett tag.
Är jag på sjukhuset?
Du är utom fara nu.
Vilket sjukhus är jag på? Var?
Jag... jag ska hämta doktorn.
Herregud...
Herregud! Herregud...!
- Pressen ställer frågor. Vi borde... - Nej, inga kommentarer, inga läckor.
Aubrey Fleming saknas fortfarande, och så vill jag ha det.
Alla på sjukhuset hotas med avsked och åtal om de läcker ett ord om det.
Trovärdiga förklaringar.
Han var klar med henne och lämnade henne att dö.
Han räknade inte med hennes överlevnadsvilja.
Han var långtifrån klar med Aubrey. Han hade henne bara i 17-18 dagar.
Amputationerna hade precis börjat. Hennes ben var inte helt av.
Varför skulle han sy fast fingrarna på handen och handen på...
Jennifer Toland drunknade. Det är för tidigt för en bra profil men-
-jag tror att skärandet är bestraffning.
När bestraffningen är klar ska de dö utan att han behöver vara med.
Han gillar inte att dödandet, men måste se till att de dör.
Döden skrämmer honom.
Jag tror att hon lyckades fly. Det är vad jag tror.
Hej, gumman.
Jag har verkligen saknat dig.
Vi får hem dig på nolltid. Sen kan vi lägga allt bakom oss.
- Hem? - Inte sant, doktorn?
Aubrey har varit stark. Med lite tur lämnar hon intensiven i morgon.
Vem är Aubrey?
Vilka är ni?
Vem är...
Vem är Aubrey?
Herregud.
Rör mig inte. Rör mig inte, snälla.
- Aubrey Fleming, samtal ett, kl. 10.30. - Jag heter inte Aubrey Fleming.
- Vad ska jag kalla dig då? - Mitt riktiga namn går bra.
Samtal ett, kl. 10.30...
...Dakota Moss.
Jag vet att jag är lite lik hon Aubrey eller vad hon nu heter.
Men jag är inte hon. Okej? Jag är inte hon.
Vi fixar formaliteterna först.
- Födelsedatum? - Nionde juni 1988.
- Försäkringsnummer? - Jag har inget.
För ett barn till en crackpundare som vill leva ostört blir det lätt så.
Jag hittade på nummer vid behov. Men jag behöll inga jobb länge nog.
Du är rätt ung för att jobba.
Jag växte inte upp i New Salem. Jag växte upp i verkligheten.
- Du nämnde din mamma... - Död.
- Hur dog din mamma? - Överdos.
Hur länge sen är det?
Sex, sju månader. Vi var inte direkt kompisar sen hon börjat knarka igen.
Men hon kom alltid och tiggde pengar när jag fick lön.
När hon inte kom antog jag att hon var död.
Det kom inte som en överraskning.
Hon var dum.
Patetisk.
Och en knarkare.
- Ärvde du nåt efter din mamma? - Ja. Elva dollar.
Varför behöver en psykiater ens försäkringsnummer?
Jag vill ha det i journalen.
Du är en snut, va?
Jag vill inte ljuga för dig.
- Jag är psykiater och jobbar åt FBI. - Fan, jag visste det.
Det betyder inte att jag struntar i det vi gör här.
Du ödslar tid, för jag har inget att säga.
I såna här fall hemlighåller vi detaljer-
-för att skilja seriebekännare från seriemördaren.
Dina skador är identiska med, inte liknande...
...utan identiska med en annan tjejs. En mördad tjej från New Salem.
Bevisa det.
Herregud...
Hej, mrs Fleming.
Jag tog med lite av dina saker så att du skulle trivas bättre här.
Det här är mr Gervais.
Jag är säker på att du är en trevlig kvinna.
Men jag har inget hem. Jag vill bara veta när jag kan komma härifrån.
Du minns inte att du sov med mr Gervais?
Nej.
Det här är lite av din...
...av Aubreys favoritmusik.
Var är... Fan!
Jag glömde hörlurarna.
Det viktigaste är här.
Du älskar din musik och med musik brukar de väcka människor ur koma.
Ser jag ut att ligga i nån jävla koma?
Vad mer har du i väskan? Var är det där? Ett foto?
Här.
- Vem gav dig den? - Minns du nu?
- När jag var liten... - Du var sju.
Vi åkte till Hawaii över julen.
Bilderna är nästan helt likadana.
Min baddräkt var annorlunda och vattnet var inte blått.
Det var faktiskt brunt.
Min mamma tog med mig dit, som om det var nån lärdom-
-att se sopor flyta omkring i vattnet.
Vad är det, gumman?
Många små flickor liknar varandra.
Vad är det här?
Vi försöker hjälpa din dotter.
Är det här vad ni kallar hjälp? Det är inte hjälp, bara mer tortyr.
Du har inte rätt att göra det!
- Har hon inte lidit tillräckligt? - Jag vill rädda andra flickor.
Var är din medkänsla?!
Din dotter är inte utom fara förrän den skyldige sitter inlåst.
Hon är inte utom fara.
Dakota, det här är Julie Bascombe och Phil Lazarus.
Ja, jag har sett dem. Två av mina fångvaktare.
Säkerhetsåtgärderna är bara för att du ska ha det bra, Dakota.
Dakota, vem skar dig? Det är allt vi vill veta.
När han får höra att du lever kommer han att leta efter dig.
Vi har försökt hålla det från media, men det kommer ut förr eller senare.
Så ni använder mig som lockbete om jag inte hjälper er?
Dakota, hjälp oss, snälla du. Du såg bilderna på Jennifer.
Personen som skar henne skar dig. Det kan du inte förneka.
Vad minns du av de senaste veckorna?
- Allt. - Allt? Det är ovanligt.
Vem gjorde så här mot dig, Dakota?
- Jag vet inte. - Hade du ögonbindel?
Du var inlåst.
Strunta i att du inte förstår. Vi pusslar ihop bitarna.
Okej, jag fick ett nytt jobb. Nattskiftet.
- Vad då för jobb? - Som en värdinna.
På en herrklubb.
Jag struntar i hur gammal du är.
Står det 21 på ditt leg så är du fan 21 för mig.
Exotisk dansare. Det var det värdinnejobbet visade sig vara.
Han kan ha varit där första kvällen som jag dansade. Jag vet inte.
Allt med honom var så...
Jag vet inte, det var...
...våldsamt. Jag såg aldrig hans ansikte.
- Hur visste du att det var han? - Var han lång, smal, tjock? Vad?
Han hade blå gummihandskar. Såna som läkare har.
- Är du säker? - Jag är inte säker på nånting.
När han skar dig då? Såg du honom inte då?
- Nej. - Han drogade dig för att få dig att se.
För att hålla dig vaken. Nåt såg du.
Jag ljuger inte. Säger jag att jag inte såg honom såg jag honom inte!
- Hur vet du att just han skar dig? - Det vet jag inte.
Aubrey, du måste sluta tjafsa med oss.
Förstår du det? Vi måste veta sanningen.
Ni vill veta sanningen? Tror ni inte att jag vill det då?
Hur fan hade ni känt det? Fingrar, ben och hand borta.
Jag dog fan nästan. Nu är jag inlåst på det här jävla sjukhuset-
-som en jävla fånge.
Vad tror du?
Det brukar vara lätt att hitta motsägelser, hålen i fantasin.
Även i de mest extrema fallen av posttraumatisk stress får man-
-en gnutta av ursprungsjaget. - Vet du vad jag tror?
Jag tror att vi ödslar tid. Hon blåljuger.
Nej. Hon ljuger inte.
Hon har...
VANFÖRESTÄLLNINGAR
Jag tror inte att det är så enkelt. Hon undahöll saker med vilja.
- Jag tror att hennes fantasi tröt. - Aubrey lider inte brist på fantasi.
Hon kommer till en viss punkt i historien och tystnar. Varför?
Ibland skapar folk andra jag för att förmedla information-
-som de själva aldrig hade avslöjat.
- Varför håller det andra jaget tyst? - Det vet jag inte.
Hon säger inget, för att hon tror att ingen kommer att tro på henne.
Hon är inte säker på att hon själv tror på det som hände henne.
Enligt obekräftade uppgifter-
-har den bortrövade tonåringen hittats och hållits gömd på sjukhuset.
Vi följer utvecklingen av historien.
Ta bort honom!
Vad har hänt?
Vem gjorde så här mot dig? Kan nån komma hit!
Det är pappa.
- Akta på dig. - Rör mig inte!
Nån kom och skar min dotter! Ni ska hitta honom nu!
Jag är Aubrey Fleming.
Jag heter Aubrey Fleming.
Jag gillar solnedgångar, strand- -promenader och att spela piano.
Jag har aldrig varit på en strippklubb eller ett horhus.
Jag har aldrig sålt min kropp till håriga gubbar, för att jag är perfekt.
Hälsa på din nya toppmoderna hand.
Sensorer avläser dina nervimpulser och styr sex motorservon i handen.
Så rörelserna blir otroligt verklighetstrogna och exakta.
- Den är skitläskig. - Nej, den är jättefin.
När vi vet att allt funkar som vi vill sätter vi på den här.
Underbart.
Gå framåt.
Ingen brådska.
Jättefint.
Du är snart framme.
Kanon! Du är tillbaka på dansgolvet på nolltid, Dakota.
- Fantastiskt. - Tack.
- För...? - Du kallade mig Dakota.
Glöm inte ladda den när den är av.
Laddas batteriet ur är det som att släpa runt på ett träben.
Jag tror att vi klarade av att undvika journalisterna.
Valde Aubrey färgerna?
Ja, Aubrey valde allt.
Tack för att jag får bo här ett tag. Det uppskattar jag.
Det är inte bara vi som är glada över att du är hemma.
Jag tycker inte om katter.
Om du behöver nåt, så...
Stanna!
- Legitimation. - Visst.
Kör in.
Det är hennes pojkvän.
Hej. Dakota Moss.
Jerrod. Jerrod Pointer.
Förlåt. Jag har inte riktigt vant mig vid den här grejen än.
Visst ser den för jävlig ut?
- Tack för att du ville träffa mig. - Visst.
- Är blommorna till mig? - Ja.
Tack.
Lika bra att du sätter dig.
Den är på övervåningen.
Jag glömmer att ladda den på nätterna.
- Jag skulle skydda dig. - Du måste vara Aubreys pojkvän.
Ja.
Jag är inte Aubrey.
Jag är faktiskt inte Aubrey.
Aubrey hade inte gjort så, va?
Vill ni ungdomar ha nåt...?
Hej, mrs Fleming.
Vi går upp.
Kan du... Tack.
Följer du med?
Susan, kan du sätta de blå rosorna i vatten åt mig? Tack.
Vi har bara en, så du får hålla ut.
Sluta inte! Herregud...!
Aubrey, varför gör du så här?
Har hon nånsin knullat dig så?
Har hon knullat dig överhuvudtaget?
Tror du att hon hade börjat nu?
Vill du att jag ska kalla dig Dakota så kallar jag dig Dakota-
-men om du inte är Aubrey, hur blev du sönderskuren?
Jag vet inte.
Jag kan inte förklara det.
Gud...!
Jag hittade pundarhoran så där.
- Vad har hon gjort med handen? - Vad fan frågar du mig för?
Vad har du gjort med handen, tjejen?
Jag klarar mig.
- Vad har du gjort med handen? - Hon har tappat mycket blod. Du kan dö.
- Dansa. - Jag säger det bara!
Dansa.
Marlene är där ute och hon nitar mig om jag går ut när hon dansar. Gå du.
Jag skulle bara dricka nåt där ute.
Jag tappade ett glas och måste ha skurit mig när jag tog upp det.
- Hur ska du komma till akuten? - Sjukhus är för rika typer.
- Jag klarar mig. - Hur ska du komma hem?
Jag klarar mig.
Bäst att du tar en extra handduk.
Du måste hålla det högre.
Du måste hålla högre än hjärtat.
Ska du inte fråga vad jag har gjort?
Folk skär sig.
Sånt är livet.
Folk skär sig. Sånt är livet.
Jösses.
Mitt finger blev avskuret, men det var ingen som gjorde det.
Vem skulle tro på det?
- Inte ens du tror på det. - Jo, det gör jag.
Det är för att jag knullade med dig.
- Vad är det? - Min fot.
Fel fot.
Det är fantomsmärtor. Det får en att tro på spöken.
Det är kanske därför som spöken är så rastlösa.
För att det enda som finns kvar av dem är smärtan.
Jag behöver din hjälp, Jerrod.
Skrothög!
Hej. Har du en kondom?
- Nej. - Jag köper den av dig.
Har nån av er ett gummi?
Har ni inga gummin på er?
Tack.
- Vart ska du? - Släpp ut mig bara. Okej?
- Kör då. - Tack.
Vi är vid Tolands hus.
- Inte så hårt. - Förlåt. Är det här?
- Ska jag följa med dig in? - Nej, det är lugnt.
Du får nog köra tillbaka. De kan börja ana oråd.
Hej då.
Varför måste du komma hit, Aubrey?
Du har kvar ditt liv. Ingen här har nåt liv kvar.
Du hjälper inte polisen.
Jag har hört allt. Du kan hjälpa dem hitta monstret!
Jag orkar inte...
Jag vet att du inte kom hit för att göra oss ledsna.
Att titta i hennes rum räcker.
- Är detta skydd? Var är Lanny Rierden? - Daniel, hon klarar sig.
Han är arg, för han vet att Aubrey är kvar där ute.
Håll käften nu.
De senaste DNA-svaren har kommit.
- Hallå, Julie, vill du titta på dem? - Titta här.
Jag tänkte att jag borde kolla Aubreys hårddisk en gång till.
"Hon skrev namnet och sin riktiga mammas adress."
"Men det hon såg sen träffade henne i magen som en himmelsk knytnäve."
"Hon såg misstroget på journalen. Det kunde inte vara sant."
"Men där stod det, svart på vitt."
"Hon hade inte bara en okänd mamma, utan också en enäggstvilling."
"Men Virginia Sue Moss hade lämnat stan med sin syster 20 år tidigare."
"Hur skulle hon hitta sin andra halva?"
"Hon var tvungen att försöka. Hon hade inget val."
"Fortsättning följer."
- Moss? - Som i Dakota Moss, ja.
- Det bevisar... - Att hon är Aubrey Fleming.
Hon lever i en värld hon hittat på.
- Aubrey och Dakotas DNA-test... - De är identiska
Just det.
Ovanför hjärtat.
Udda, jämn.
Höger, vänster.
Vila, rörelse.
Fred, krig.
Kärlek, hat.
Två halvor av allt.
Ibland blir folk skurna.
Ibland blir de kluvna.
Blödande sår
Oförklarliga blödande sår.
Religiösa stigmatan Stigmatiker: helgon eller dårar?
Antropologer undersöker stigmatan
Ickereligiösa stigmatiker
Mörkare än det djupaste havets allra mörkaste djup.
Mer oändligt än universum och alla dess stjärnor.
Allt kunskap som funnits och kommer att finnas.
Jag heter Art Bell och det här är "Sinnets Mysterier".
Det bäst dokumenterade stigmatiker- tvillingarna är Joseph K, 35-
-och hans tvillingbror Jacob.
Jacob K var en småtjuv med ett spelberoende.
Han var skyldig maffian över 5.000 dollar.
Oförmögen att betala blev Jacob K skjuten kvällen den 18 december 1944.
Kvällen då Jacob K sköts ner-
-blev ett djupt hål synligt på samma ställe på Joseph K:s hals.
Skadan kunde inte förklaras-
-och ansågs självförvållad.
Men man kollade inte hur han visste-
-exakt var hans bror blev skjuten-
-och hur de båda männen kunde dö i samma stund långt från varandra.
Jag såg att det var tänt. Mår du bra?
Jag kunde inte sova.
Det här är ett ickerökarhus, unga fröken.
Ska även förbli det.
Det är nog första gången som jag ser dig le...
- Förlåt. - Nej, det var fel av mig.
Jag tror att jag är Aubreys tvilling. Hennes enäggstvillingsyster.
Sjukhus kan göra fel. Vi kan ha skilts åt vid födseln.
Se på det här huset. Livet hon har.
Varför skulle jag spela misslyckad om allt det här var mitt?
Det är som en mardröm, gumman.
Inom kort vaknar du och inser sanningen.
Men vi kan vara tvillingar, eller hur?
Ser du?
Du var helt ensam i magen.
Ingen tvillingsyster. Bara du.
Jag gråter inte i första taget.
Men jag grät närjag såg det här.
Daniel och jag...
Jag ramlade.
De tvingade mig att ligga i min säng i sex veckor.
Sex hela veckor. Det var det värt.
Vissa stunder tänkte jag: "Jag står inte ut ett ögonblick till."
Men det fanns också stunder då du blev helt stilla i magen.
Jag la händerna på magen och sa:
"Sparka. Sparka skiten ur mig. Visa vad du går för."
Du sparkade varje gång.
Natten då du föddes... Herregud, det var så hemskt.
Jag hann knappt se dig innan de tog dig från mig.
Det var kritiskt i två dygn. Och till slut.
Till slut, hade jag dig i min famn.
Ett litet mirakel.
Jag försöker inte bevisa att du har fel.
Jag försöker bara hjälpa dig förstå.
Jag vet.
Men du tror inte på mig.
Du behöver inte övertyga mig.
När jag tänker på att vi aldrig kommer att leva som förut igen...
...så ser jag det i dig, styrkan.
Då tänker jag att vi klarar oss.
Oavsett vad. Det blir kanske annorlunda, men vi klarar oss.
För du är en sparkare, tjejen.
Du ska bara sparka dig fram till andra sidan av det här problemet.
Så ska jag vara till stöd för dig hela vägen, om det behövs.
Fan.
Dakota.
Jag vet vad du gjorde, Daniel. Susans barn dog i kuvösen.
Du köpte Aubrey av crackpundaren på BB, för hon hade en unge över.
Du vart bortrövad och skadad.
Daniel, jag är inte Aubrey. Jag är hennes tvilling. Sluta!
Jag är hennes tvilling.
Bara du vet att vi är två. Du måste hjälpa mig.
- Jag försöker hjälpa dig, gumman. - Nej, jag såg kuverten.
Jag såg New Salem-poststämplarna. Lite stålar på kontinuerlig basis.
En kammar hem storvinsten och den andra får dras med Virginia Sue Moss.
Jag är trött på den här skiten.
Jag hämtar lite is till dig.
Så du skulle låta oss båda dö bara för att bevara din hemlighet?
Hon förlorade den här först. Jag med.
Satan!
Nej...!
Herregud!
Jag har alltid känt mig som en halv människa med en halv själ.
Det slog mig aldrig att jag kunde ha en tvilling.
Allt jag hade att gå på var en känsla och en poststämpel.
Daniel, du struntar säkert i vad som hände mig.
Men Aubrey då, henne som du gjorde till din dotter?
Allt som händer Aubrey händer mig.
Han har henne fortfarande. Okej?
Hjälper du mig att hitta henne?
- Jag vill inte förlora allt det här. - Du är patetisk.
Skit ner dig!
Blå band är för vinnare. Nöj dig aldrig med rött.
Vila i frid, Douglas
- Det är bara jag. - Jag vet vem som mördade mig.
- Du lever, jag hoppas du inte... - Nej, Titta.
- Vi kan inte åka utan att säga nåt. - Vi hinner inte.
Dakota, det är för lite luft.
Vad är det?
- Jag kan inte andas. - Det är ett panikanfall. Andas!
Det är okej.
Andas. Bra, andas.
Jag skulle ha litat på dig från början.
Förlåt.
Dakota. Dakota.
Douglas Norquist.
Det finns två halvor av allt.
Kom igen. Andas bara, Aubrey.
Andas, lugnt.
Skit ner dig!
Herregud.
Daniel, vakna! Kom igen.
Aubrey?
Ja.
- Förlåt. - Nej, kom igen, jag behöver dig!
Dö inte nu.
Varför kom du tillbaka?
Du borde vara död nu.
Varför är du inte död?
Jag grävde för helvete ner dig.
Hur smet du från mig?
Hur kom du ut?
Nu måste jag fan göra om allt...
...en gång till!
SvenskText: Q-san www.undertexter.se - 2008