Oziris811 ви пожелава приятно гледане.
Да постигнеш невъзможното
Ей, приятел какво става? Чакаме 40 минути.
Какво? Миналия път казах, че ще е за последно.
Чувах, че лиценза за пилот е скъп.
80 долара на час? Всички сме готови да те субсидираме.
Аз казах, вече няма. Не разбра ли?
Не разбрах. За какво говориш? Като цяло, не съм чул нищо, нали?
Кажи. Наистина ли можеш да се откажеш?
Добре. Но аз ще взема само един.
Вижте! - Е, моят приятел!
Не съм длъжен да правя това! Защо го правя?
Да, прав си! Никога нямаше да кача такъв, като мен!
Вижте, къщата на мама и на татко! - Ето моята «Пица Хът"!
По-тихо, ясно? Не чувам радиото! - Вижте на 3 часа! Какъв е адресът?
Ъгълът на Калвър и Алтън! - Да! Отлично!
Не става! Има само педя вода! - По дяволите! Вижте!
Не! - Да, Валхала, божествен басейн!
Супер! - Не, има много работници!
Какво от това? - Джеймс, закарай ни на Гардън Гроув!
Джеймс? - Да, Джеймс!
Да, моля! - Джеймс?
Да, така викат на почти всички пилоти. - Да, но не и мен!
Бинго! Ето, ето там!
Подхожда! Идеално!
Да, басейн супер!
Добре! Хайде, Бъди!
Сериозно! Дай газ! Виж, това да!
Да, Брайън!
Догоре, Брайън! Да!
Не беше зле.
Да, Сам! Не спирай! Така! Да!
Хайде, приятел! - Готов съм.
Ей, Ябо!
Да, пич! - Добре! Господи!
Лошо. - Да, лошо се приземи.
Знаете ли колко ще струва ремонта? Две хиляди долара!
Какво искате от мен?
Трябва да пребоядисвам басейна! Трябва да се пребоядиса отново!
Почистване с киселина, сушене! И всичко, заради тези момчета!
Не размазвайте кръвта.
Имаш проблем, момче. Ние сме асоциация на собственици.
Знам си правата. Пак ще чуете за нас.
Просто се забавлявах, ясно? - Забавление?
Детектив Мак Гил. - Най-после, детектив.
Така. Мога ли да съдя семейството?
Мога ли да съдя семейство? Искам да знам дали мога.
Нека да разбера. - А те могат ли да ги съдят?
Кои са тези хора? - Това са мои съседи. Тръгвайте!
Все едно ще има купон. Ще си поискат и напитки.
Имате ли нещо повредено? - Хей, слез!
Какво? - Долу. Казах да слезеш.
Момчета, това е глупаво. Но вероятно и сами го разбирате.
Добре, зарежи това! Нямаме нужда от поучения, нали?
Мисля, че си длъжен да ни прочетеш правата, нали?
Да бъде по твоему. Какво е това? - Какво?
Умник! - По дяволите!
Колата е пред входа. - Не се обаждайте на майка ми, моля.
Отведете тези момчета. - Да тръгваме. Напред.
Внимание! Зиг Хайл!
Брайън, остави скейтборда в гаража. - Спокойно. Няма да повреди килима.
Какво искаш от нас? Искаш да бъдем като теб?
Мислиш ли, че ако говоря като теб, всеки ден ще сключвам договор?
Добре, добре. Хайде да влезем в къщата. Благодаря.
Върнахме се.
Всичко наред ли е? - Да, всичко е наред.
Ако още веднъж го арестуват, ще има сериозни проблеми.
Следващия път няма да го измъкна.
Хайде, не се сърди толкова. - И без това бях много добър!
Вижте, гладна съм. Някой ще ми помогне ли с вечерята?
Боже! Престани! Чуваш ли, стига!
Идиот!
Идиот?
Не бях прав. Ти си отвратителен идиот.
Ами, знаеш как се казва, някой трябва да...
Знаеш, че те обичат.
Да, те не знаят какво да мислят за мен.
Направил си ход.
Да, беше мой ред.
Да, много добър ход.
Боже мой! Виж, всеки знае, че ти си нашият герой.
Може ли по-тихо? Опитвам се да се концентрирам.
Боже мой!
Здравей. - Здравей. Само да си взема якето.
Здравей, Брайън. - Здравей.
До скоро.
Е, до скоро, момчета. - Добре, чао.
Забрави го в къщи.
По дяволите! Геометрията.
Оправих няколко отговора. Добре си се справил.
Ако малко се постараеш, ще се оправяш и без мен.
Да, приятел.
Добре, длъжник си ми.
Между другото, Брайън, все забравям, кого от вас са осиновили?
Да, много смешно, Ябо. Направо да умреш от смях.
Кели! Ела тук! Един приятел иска да се запознаете!
Не вярва, че фамилното ти име е Кели!
Не днес, Боби? Закъснявам.
Спокойно, Кели, полковникът те обожава.
Не, не. Не пресни зеленчуци. Корабът плава за Виетнам 3 седмици.
Пращаме само медицински материали. Поздрави семейството. Довиждане.
Тина, впиши Хонг в списъка на гостите. - Добре.
Закъсня, Вин. Много странно.
Извинете, сър. Забавих се с отчетите.
Нищо. Ще го приспадна от заплатата. - Татко!
На работа!
Виетнамски антикомунистически фонд
Въздушни. Видео. Главно меню.
Антибиотици, бинтове, спирт, морфин, спринцовки и игли, ваксина за малария.
Полковник Трак? - Свърши ли?
Не, сър. Нещо не е наред с теглото на последния контейнер.
Почти всички пакети са твърде тежки.
230 килограма памук?
Откога стана експерт по медицински доставки?
Но, сър, става въпрос за половин милион долара.
Просто мисля, че някой се възползва от нас.
Кой?
Фирма "Уестпак", доставчици. Те се занимават с всички пратки.
Глупости. Сигурен съм, че е техническа грешка.
Може. Стават. Ще сравня последните няколко доставки.
Вин, работиш тук от две седмици и то много добре.
Но няма да позволя да губиш време за доставки,
които вече са платени и доставени на получателя.
Изглежда, ще ми трябва по-опитен човек, да довърши работата.
Здравей. - Здравей.
Скъпи, дай да видя. - Какво?
Вероятно е станало докато си карал. - Не съм забелязал.
Нямаше да се притеснявам толкова, ако си беше купил нова каска,
като тези, които съм виждала да носят момчетата.
Да, но са доста скъпи, мамо. - Знам, но виж това.
Не може да бъде! "Протех" и "Ректор", най-скъпите.
Не трябва да го казвам, но ми харесва как караш.
Наистина ли? - Знаеш колко съм тромава.
Учудвам се, ти си толкова ловък. - Ами, да.
Е, понякога. - Понякога.
Кога започна да пушиш? - Може ли да затвориш вратата?
Те не знаят ли, че пушиш? - Току-що започнах.
С тези боклуци ще хванеш рак. - Имам проблеми.
Какво? Да не си получил четири плюс по математика?
Мислиш се за много умен, нали? Мислиш, че съм идиот?
Мислиш, че се преструвам пред нашите, че съм примерен?
Добре, виж, сега ще изляза от стаята и пак ще вляза.
Ще започнем разговора отново.
Ей, Вин, защо си тъжен приятелю?
Може ти и приятелите ти да сте прави.
Така ли? - Не вярвате на възрастните, нали?
Мисля, че възрастни са предвидими. - Не разчитай на това.
Живеят с илюзията, че животът ни ще бъде завинаги, както е сега.
Не искам да се държиш така,
защото това, което правиш днес, ще се отрази на живота ти след 30 г.
Абсурдно е да мислим, че след 30 години изобщо ще има нещо.
Не знам какво е по-лошо, знаеш ли?
Унищожителна ядрената война, или денонощни закусвални всеки ъгъл.
И какво, ако светът не загине? Къде отиваш тогава?
Не знам. - Още те е яд, че ме осиновиха, нали?
Стига. Вече минаха 11 години. Моят проблем не си ти.
Какво е станало днес? - Защо днес?
Вчера не беше такъв. Хайде, кажи какво е станало.
Мислех, че всичко е точно, а след минута...
Може би аз съм сбъркал. Знам, че сметнах всичко точно.
Какво си сметнал? - Добре, забрави. Няма да разбереш.
Ясно, благодаря.
Фирма "Уестпак". Медицинско оборудване.
Полиция? - Собственик.
Ще ни кажеш ли нещо, Кели? - Няма какво да кажа.
За кого работиш? - Казах ти, за никого не работя.
Не на виетнамски, по дяволите! Какво му каза?
Казах, че работи за комунистите. - Той е дете, за Бога!
Така. На кого каза за контейнерите? - Какво да кажа?
Да не си посмял да ме лъжеш! На кого каза?
Момчето казва, че работи за вас. - Казва истината.
Защо сте го довели тук? - У вас ли трябваше да го доведем?
Аз ще поговоря с него. Той е честно момче.
Не е опасен. Това просто е недоразумение.
Глупости аз го вързах и го доведох тук.
Не мислите ли, че ако го пусна, ще каже на всички?
Тогава ще му обясня. Той ще разбере.
Надявам се, да сте прав, полковник. След вас. Моля.
Не знам какво стана! Това съм го правил и друг път!
Никой не е умирал! Правили са го с мен!
А аз още съм жив!
Той е мъртъв.
Господи.
Почистване! Почистване!
Не знам. Вече ви казах. Беше малко след 12.
Дадох стаята на този китаец и това е всичко, което знам.
Той е виетнамец. - Е, знаете, всички са еднакви.
Изобщо не е така.
Не го слушайте. Сега. Имаше ли нещо необичайно в поведението му?
Необичайно? Какво? Момчето дойде, взе стая.
По дяволите, когато учех, децата не се самоубиваха.
Какво става, по дяволите, Лучеро? - Не знам. Има ли следи от наркотици?
Не, няма на пръв поглед. - Кой от вас познава семейството?
Да, добре. Аз ще се обадя.
Добре, какво става? Нищо не съм направил.
Мисля, че трябва да говориш с баща си. - Добре.
Какво?
Брат ти се е самоубил.
Хайде. - Какво?
Да тръгваме. - Какво?
Не!
Нека се помолим. Господи, чуй молитвата ни,
в която смирено молим за Твоята милост.
Дай на Вин, който напусна този свят, място със светлина и спокойствие.
Нека живее там с Твоите светии, в името на нашия Бог. Амин
Почивай в мир. Амин
Здравей! - Здрасти! Ще се видим на рампата.
Извинете, може ли да преведе това? Не знам виетнамски.
Не? Не знаете? Не знаете ли? Супер!
Сър, можете да прочетете това? - Какво? Какво е това?
Прочетете. Не разбирате ли? Не? - Не, не знам.
Добре. Отлично.
Да? - Можете да преведете това?
Благодаря.
Извинете, бихте прочели това?
Лекарства. - Лекарства?
Да, вижте тук? Това е доставка на лекарства.
Може и наркотици да е.
Откъде взе това? - Намерих го.
Благодаря.
Кретен, махай се от тук!
Съжалявам. Здравейте. Искам да ви задам един въпрос.
За забравени вещи в главния офис. - Не. За самоубилото се момче.
И какво? - Кажете ми, кой го намери?
Може и аз да съм била. Защо? - Той беше мой брат.
Да не ме мислиш за сляпа или тъпа? Момчето умря. Няма нищо забавно.
Да, просто елате. И двамата. Аз отивам сега. Да.
Какво става, Боби? - Не Боби. Нгуен. Нгуен.
Съжалявам. Нгуен. Кажи отначало. Кой е питал за нас?
50 000 долара и билети до Банкок. Тогава ще ви кажа.
На английски, по дяволите! Говори на английски!
Казах му да не прави глупости. - Не е глупост, а моята застраховка.
Изпращам те в Банкок и толкова! Не си мечтай за 50 000!
Самолетен билет? Глупости! Трябват ми пари!
И не ме правете на глупак!
Умело се справяш с оръжието.
Какво да правя? Той ли да ме застреля?
Бил сте войник. Вие също сте убивали.
Защитавах страната си. Това е друго.
Кое е различното? - Това е убийство.
Това беше случайност.
Не се занимавайте. Сам ще се оправя с него.
Не. Познавам баща му. Аз ще го направя.
Мамка му.
Ето тук, тук! - Добре, приятел.
Недей да тъпчеш следите! - В багажника.
Така, нека да повторим. Докарали са те тук. Човекът излиза от колата.
Момчета, огледайте всичко. - Говори с другите двама.
След това го убиват. Кой го застреля?
Откъде да знам? Не бях на прозореца и не съм ги карал да се обръщат!
Ей, умник! - Добре, добре.
По дяволите! - Добре, хайде отново.
Бил си отзад, в кола на човек, който те е следил.
Вярно. - Защо те е следил?
Не знам защо? Защо? Просто ме следеше. Може да е перверзник.
Така ли? Значи си скочил отзад в колата на перверзник?
На докачлив ли се правиш?
Слушай, ако имах куче с лице като твоето,
бих му обръснал задника и щях да го науча да ходи назад.
Какво каза? Я, повтори! Повтори! - Тихо, тихо, великане.
А ти, дребен задник, мисли какво говориш, по дяволите!
Казвам ви, че беше тук! Не лъжа.
Така ли? Ако знаеш как звучи от моето място.
Добре, седни в колата.
Казах в колата.
Какво мислиш? - Нищо. Тук няма нищо.
Писна ми от теб. Само ни губиш времето.
Чакай, чакай. Той звъня по телефона от "Арко" на улица Катела.
Може да се е срещнал с тези, на които е звънял, нали?
Заподозрян: Боби. Нгуен. Робърт. Няма налични данни.
Боже! - Чакам. Какво друго ще кажеш?
Не мисля, че брат ми се е самоубил.
Добре. Добре. Разкажи ми.
Брат ми не е такъв човек, че да отиде в мотел и да се обеси.
Исках да разбера повече. Отидох до мотела да проверя.
После този Боби Нгуен започна да ме преследва.
После дойде тук и го убиха, както казах. Защо да си измислям?
Не знам.
Добре. Добре. Забрави.
Ябо!
Брайън, идвай или се прибирай, но не тъпчи цветята ми!
Мамо!
Обичам тази игра. Много е интересна.
Не искам да съм любопитен, но как сте? Всичко нормално ли е?
Да, да, да. Искам да говоря с теб, Ябо.
Не знам. Мислиш ли, че аз провалих Вин?
Провал? Може да не вземеш изпит, но да го провалиш - не.
Нали знаеш какво имам предвид? Може би както казват, наистина съм лош.
Кой казва? - Всички.
Не ги слушай. Те са стадо. Забрави. Просто си друг.
Ясно. Аз съм различен. Днес погледна ли се в огледалото?
Това е изразяване. Когато казвам "друг", казвам "различен".
Брайън, ти си най-готиния.
По-зле си, отколкото си мислех.
Слушай, Брайън, никой не кара като теб.
Но не се притеснявай. Това е нематериално.
Девет от десет човека не го разбират. Засега си в безопасност.
Може да не искам да съм различен. - Е, това не се променя.
Предполагам, че винаги може просто да избягам, нали?
Аз лично не те обвинявам, но не искаш ли да видиш снимката си
на кутиите с мляко?
Знаеш ли какво:?
Ще се погрижа ликът ти да е на опаковките на бирата.
Р. Нгуен.
Господин Нгуен? Робърт Нгуен?
Да.
Извинете.
Боже! - Какво, по дяволите, правиш тук?
Как мислиш? А ти правиш тук?
Познай.
Чакай. Разбрали сте нещо, нали? Хайде, трябва да ми кажете.
Виж, ние сме неговото семейство. Имаме право да знаем.
Може би ще седнеш. Седни!
Боже, огледа ли се? Много хубаво. Много хубаво.
Какво е това?
На какво ти прилича?
Виж, знам, че е важно за вас, затова ще ти кажа какво знам.
Нищо от това, което знам досега, не показва, че брат ти не се самоубил.
Напротив. Всички доказателства са за това.
Единствената причина да се занимавам с това е,
че брат ти в онази нощ, не се е регистрирал в мотела.
Така ли? А кой? - Не знам кой.
Боби Нгуен? - Не знам.
Ами обаждането от бензиностанцията?
Слушай сега. Не мисли за това. То е моя работа.
Сега ми направи услуга и изчезвай. Опитвам се да работя тук.
Какво имаш против мен? - Какво? Я се виж! Ти си загубеняк.
И аз бях такъв. Повярвай ми. Симптомите са ми познати.
Това значи, че сега не си? Не си неудачник?
Може ли един неудачник да постигне власт и уважение, особено тук?
Какво не ти харесва на нашия район?
Не те ли помолих да тръгваш?
Стига! Сигурно има още какво да ми кажеш.
Искаш да ме ядосаш ли? Казах веднага да изчезваш! Ясно? Хайде!
Мамка му!
А сега вдигни всичко. - По дяволите, не!
Вдигай!
Слушай, съжалявам.
Ти просто се опитваш да помогнеш. Аз съм идиот.
Забрави. Щом узная нещо сигурно, ще ти кажа. Чу ли?
Добре.
Автомобилен клуб.
Здравейте, "Болса видео".
Какво? - "Болса видео". С какво да помогна?
Не, сгрешил съм номера.
"Болса видео".
Здравей.
Боже!
Любопитен тип.
Какво ще кажеш за телефонните номера?
Дай ми листчето.
Сега довиждане.
Виж, разбрах нещо. Боби Нгуен е звънял на "Болса видео".
То е собственост на полковник Трак, а брат ми работеше там.
Трак и Нгуен. Двама от трима.
Остава да намерите американеца. Този, който уби Нгуен.
Брайън, проверихме. Боби Нгуен миналата нощ е пристигнал в Банкок.
Да, добре, те прикриват следите си. - Да, точно така.
Извини ме. Лучеро. Един момент, моля.
Харв! - Да?
Боби Нгуен видя това, затова започна да ме следи.
Откъде го взе? - От брат ми.
Защо не ни го показа досега?
Помислих, че ще решите, че има нещо общо с наркотиците.
Наркотици?
Ник! Ще погледнеш ли това?
Какво пише?
Антибиотици 90 килограма. Превръзки: 350 кг. Спорт: 2 000 литра.
Списък на медицински консумативи и техния брой. Може би заявка.
Благодаря, Ник.
Брат ти е работил за фондацията за помощи, нали?
Той е бил там по време на войната. В разузнаването. Вземи си го.
Ами с регистрация в мотела? С другия мъж?
Брайън, време е да забравиш. Било е самоубийство.
Така казаха експертите.
Слушай, опитахме, но така в записано всичко.
Брат ми е убит. - Не ме слушаш...
Не, ти не ме слушаш! Брат ми е бил убит!
Вин, трябва да поговорим. Започнах нещо и аз не знам как да го завърша.
Ти... Ти винаги успяваше да завършиш нещата.
Помниш ли модела на самолетоносача?
Купих го, но не разбрах упътването. Ти го събра.
Мисля, че винаги е било така. Винаги беше една крачка напред.
Никога не можех да те догоня.
Това ме ядосваше.
И просто се отказах. Престанах да опитвам.
Смешно, нали? Сега изглежда всички се отказаха, освен мен.
Аз няма да се откажа.
Липсваш ми, Вин.
Мразя сам да си пиша домашните.
Заповядай. - Благодаря.
И какво искаш?
Трудно е да се обясни. Бих искал да сме приятели.
Брайън, не можем. - Защо?
Сигурна съм, че на планетата ще намериш добри приятели.
Между нас няма да се получи добре. Нито за мен, нито за теб.
Нямаме нищо общо.
Имаме Вин.
Сега вече не. И е доста по-сложно.
Слушай, ще бъда честна с теб. Баща ми няма да позволи
да се срещам с американци, дори като приятели.
Не разбирам. - Не е необходимо.
Изчакай малко. Само минута.
Дори да разреши... Брайън, погледни се.
Да. Разбирам. - Съжалявам.
Здравей, скъпи.
Боже мой.
Погледни се. - Какво ще кажеш?
Здравей, татко.
Боже мой!
Погледни, Кели! - О, не!
По-бързо! Обадете се за линейка!
Хелоуин е през октомври, Брайън!
И? - Защо си облечен така?
Сетих се. Сигурно всичко е на химическо. Майка му е казала.
Да, зарежи!
Къде е скейтът? - Исках да походя пеша.
Не, не. Трябва да поговорим за това. - Не мога сега, приятел.
Супер облекло, Кели! - Да.
О, не!
Здравейте! - Кели в нов стил.
Никакви американци!
Това е дискриминация?
Какво е това? Могат да идват в магазина, а в къщата не?
Здравей.
Татко, мамо, помните ли Брайън Кели. Брайън, баща ми, а това е майка ми.
Здравейте. - Доста си се променил.
Да, подстригах се. Всички понякога правим нещо неочаквано.
Мисля, че си прав.
Брайън, ако искаме да хванем прожекцията от осем...
Ако искаш една чаша чай? - Да, би било хубаво.
Някой друг път, мамо.
Разбира се. Ако полковникът не е против, имам въпроси към него.
Въпроси? - Брайън, трябва да тръгваме.
Да кажем за... историята.
Това, което наистина се е случило във Виетнам.
Ще ми помогне да разбера какво се случило с брат ми.
Когато е възможно. Но нали отивате на кино.
Вярно. - До скоро.
Лека нощ. Благодаря.
С какво друго се занимава баща ти, освен транспорт на лекарства?
Не е ли достатъчно? - Не знам.
Сам ли се справя? Невероятно. - Много хора му помагат.
Само виетнамци или и американци?
Брайън, ще ти хареса ли, ако цялата вечер говорим за баща ти?
Щяхме да се сбогуваме много бързо. За какво да говорим?
Какво ще кажеш за скейтборд? - Става.
Какво му е хубавото? - Това е нещо, което правя сам.
Никой не ме съди? Така изразявам себе си.
Това е... Не знам как да го опиша.
И го заряза? - Да.
Брайън, хващай!
Това е глупаво! - Хайде!
Това е глупост!
Днес имаш рожден ден! Хайде! Хайде, Брайън! По-весело!
Ти ни развеселяваш само като влезеш в стаята!
Хайде! Ще играем тримата! Давай! Хвърли!
Добре! Хвърли, аз хващам! Готов ли си? Отлично!
Мразя фризби. - Брайън, той е твое! Твое е!
Брайън! Ела, скъпи! Ела и отвори подаръците!
Честит рожден ден! - Хайде!
Брайън, подай, моля! - Върнах се.
Е, как си?
За първи път в живота си ми задаваш този въпрос.
Как е работата?
Трудно се мисли за таблици или плащания, когато мисля само за Вин.
Да, знам.
Винаги казвахме, че Вин е специален, защото го избрахме. Ние го избрахме.
Но ти как се чувстваше?
Брайън, какво направих за теб?
Заведе ме в Дисниленд.
Един път. Беше на шест.
Да. И ме изритаха от парка, защото писах на Доналд Дък.
С мен беше трудно, докато не го осиновихте, татко.
Както и да е, всичко в миналото.
Смъртта на Вин също.
Не може да обвиняваш себе си.
Съвет ли ми даваш?
Така изглежда.
Ще го приема.
Става ми зле! Той е на колело, по дяволите.
Скоро и скутер ще кара. - Брайън, открих убийствен басейн.
15 метров бъбрек, 3 метра дълбок.
Басейнът е празен, а къщата е изгоряла миналата седмица.
Той го е изгорил. - Не, днес, приятел.
Не и днес? Защо?
Брайън, всеки знае, че се виниш заради Вин.
За това, че той умря.
Но искам да знаеш, че сме приятели... Ние си мислим за теб.
Благодаря.
Какво му е станало?
Аз не знам, но ако откача, застреляйте ме.
И заради тях искам да напомня, че днес празнуваме помощта,
под формата на Виетнамския фонд антикомунистическа взаимопомощ.
Здравей. - Здравей. Изглеждаш добре.
Благодаря. Ти също.
Какво? Какво е това?
Не харесваш ли виетнамска храна?
С родителите ми винаги се карахме.
Казваха, че трябва да ям, за да угодя на Вин.
Разбира се, аз бях един идиот.
Винаги ми изглеждаше странно.
А американската храна? Пикантен хотдог не е ли странен?
Не се страхувай от "чед том". Това е просто скарида със захар.
Това е "бан бео". Оризово брашно с нарязани скариди.
Ед! Ед! - Здравейте, господин Фонг!
Как сте? Дълго не сме се виждали. - Защо сте толкова далеч от бара?
Кой е този? - Господин Лондейл.
Собственикът на фирма "Уестпак".
Те доставят лекарствата по програмата за помощ за баща ми.
И какво? - Нищо.
Боже мой.
Снощи някой е влязъл в склада и е отворил един сандък.
Там имаше 50 пушки и 20 000...
Благодаря.
50 пушки и 20 000 патрона. Нищо не е взето, но...
Може да е бил наркоман. Понякога се промъкват. А може би не.
Нищо не трябва да попречи на пратката.
Полковник, не се тревожа за пратката, а за себе си.
Но ние имаме общи цели. - Не, не.
Имам 30 ракети земя-въздух, 1000 M-16 и 500 000 боеприпаси.
Преместих ги. - Къде? Моите хора чакат оръжието.
Просто ще почакат малко повече.
Някога мислиш ли за бъдещето? - Какво искам да е, когато порасна?
Да. - Не знам.
Исках да стана ветеринар. Да работя във ферма с коне и крави.
Ти? Във ферма? - Да. Исках да живея извън града.
Нали знаеш за какво са ветеринарите?
Лекуват кравите, за да живеят добре, докато станат хамбургери.
Как станах толкова циничен?
Практика.
Мога ли да ти задам личен въпрос? - Хайде.
Къде е тоалетната?
Благодаря.
Какво правиш? - Само гледах картата.
Исках да видя дали ще намеря родното място на Вин.
Родителите ми току-що се върнаха. По-добре излез през задната врата.
Не знаят ли, че ще идвам? Защо рискуваш?
Хайде, побързай. По-бързо, по-бързо.
До скоро.
Мамка му!
Какво беше това? - Не знам, но мисля, че още са там.
Прикрий ме.
Какво, по дяволите, става?
Фойерверки? - Ти се шегуваш! Какво, по дяволите?
Ей, какво правиш? - Отвори вратата!
Хайде! Отворете вратата! - Вратата е заключена!
Побързай! Побързай! Спри! - Ние се движим! Спрете веднага!
Хей, спрете веднага! - Какво правите, по дяволите!
Хайде, момчета! Ще разберем всичко!
Къде беше, по дяволите? - Бях от другата страна на сградата.
За това ли ви плащам?
Не мога да съм на 2 места едновременно.
Погледнете! - Какво е това?
Дай, по дяволите! Кучи син!
Донесете няколко стълби! - Тази линия няма да е нужна!
Всичко е преместено. Нищо няма да намерят. Ние сме в безопасност.
Защо смяташ, че си безопасност? - Какво искаш да кажеш?
Виж и двамата сме замесени. Отговорността е обща, помниш ли?
Ако се случи на един от нас, може да се случи на другия.
Американци. Всички са луди!
Вземи Тина и отидете при Тенгу.
Ти ми обеща. Няма да има война. Каза, че няма да има.
Татко, какво става?
Веднага се прибирате в къщи при чичо Тенгу.
Защо? Какво става? - Нищо.
Тогава защо трябва да тръгваме?
Кой е там? - Детектив Лучеро, сър!
Лучеро, господине. Помните ли ме? - Да.
Бих искал да поговоря с вашия син, е възможно.
Дъждът е преминал?
Добре, сега ме слушай.
Не обичам лъжи. От никого. Особено от тези, на които опитвам да помогна.
Не мога да ти припиша пожара, но знам, че това е твое дело.
Сега играта е различна.
Не може да палиш пожари, защото си имаш проблеми.
Но някой трябва да ги стресне. Нали така казахте и вие.
Да, но законно. Но ти не обичаш закони, нали? Ти си над тях.
Ето ти и нещо ново.
Аз единствен слушах глупостите ти. Сега не остана никой.
Брайън? - Боже! Какво правиш тук?
Цялата си мокра!
Сега ще ти дам кърпа.
Ето. Трябва да се подсушиш.
Всичко се разпада. - Да седнем.
Трябваше да отида при чичо си. Баща ми каза да отида.
Той си има проблеми, а аз съм уплашена.
Съжалявам. - За какво съжаляваш?
Имаш проблем заради мен.
Приятелството с американци, е най-малкия ми проблем.
Знаеш ли, харесвам те много.
Колко е часа? - Почти шест.
Трябва да тръгвам. Още съм мокра. - Ще ти намеря нещо сухо.
Ето, вземи това.
Благодаря. Ще ти го върна. - Няма проблем.
Благодаря, Брайън. - Да.
Какво е това? - Някаква глупост. Стара запалка.
Това е на баща ми. - Не, не.
Купих я от един армейски магазин.
Американският посланик я подари на баща ми '72-ра. Това е името му.
Както и да се опитам да ти обясня, ще излезе лошо.
Опитай.
Къде беше? Къде си ходила? Знаеш ли колко се притеснихме?
Къде беше? - Какво стана с Вин?
Защо ме питаш сега за това? - Какво стана с Вин?
С кого си говорила? - Как загина?
Самоуби се. Откъде да знам повече от теб?
Няма ли връзка с оръжието, татко? Няма ли връзка с г-н Лондейл?
Брат му, нали? Това ли е?
Не го виня за това, което е направил. Аз нищо не съм направила. Нищо.
Смъртта на Вин Кели беше нещастен случай. Трябва да ми повярваш.
Всичко, което правя, е за виетнамския народ.
Неговият брат.
Не знаеш какво е направил.
Сега ме остави. Трябва да се погрижа за нещо.
Той е дете? И го е направил сам? Боже!
Сега знаем ние и той. Знаете какво трябва да се направи.
Не, Ед. Аз съм против.
Но аз - не.
Здравей, Дик.
Хей, приятел! Боже.
Господин Лондейл иска да те види! - Така ли? Защо?
Иска да поговорите! - Сигурно!
Господи!
Така. Защо те преследваха?
Казаха, че Лондейл иска да ме види.
Те казват друго.
Нарекъл си ги мръсни педали и теснооки азиатци.
Много прилича на мен, нали?
Да. Готов ли си да ми кажеш за пожара?
Какъв пожар?
Уплашен ли си, Брайън? - Не.
Да. - Това е вярно.
Тези мотористи изскочиха от нищото. - Добре.
Скъпи, не мисли за това сега.
Опитваха да ме сгазят... - Слушай, скъпи, просто...
Искам да кажа, аз... - Подпишете тук.
Виж! Счупен е! Счупен!
Това е просто скейтборд, скъпи. По-важно е, че не си пострадал.
Добре!
Кой е третият? Този, който се измъкна?
Какъв трети? - Хайде.
Да не мислите, че ще ви защити? Със сигурност няма.
Момчета, това е детектив Оливър. Да се запознаем.
Приятно ми е.
Е, кой плати да хванете момчето? Трак или Лондейл?
Кой е Лондейл? - Кой е Трак?
Ябо! Събуди се! Събуди се! Ябо? Събуди се!
Виж, оправи това, ясно?
Брайън, с дъската е свършено.
Добре. Значи ми трябва нова, нали?
Колела за улицата, пластмаса, защита, опаковка.
И фиксиране да е по-стегнато, ясно?
Кой си ти? - Виж, нямам време за шеги.
Адвокатите се изнервиха, но казах, че още не са готови документите.
Добре, да повторим всичко пак. Цялата история.
Лондейл.
Това е. Благодаря, момчета. Това ни трябваше. Оправяй ги, Харв.
Не, не, не! Черни. Тези.
Брайън, по улицата ще е трудно. Ще добавят още скорост.
Точно така. - Добре тогава.
Брайън, детектив Лучеро дойде. Ставай!
Затегни малко.
Добре, всичко е точно.
Красота. - Благодаря.
Аз ти благодаря.
Събери момчета. - Добре, заемам се.
Ало?
Ябо е. Как е животът? Ключовете за колата още ли са у теб?
Да. Искаш да дойда сега?
Приятел! Кой иска пица в шест сутринта?
Трябва да действаме. Събери момчетата. Брайън има нужда от нас.
Да, добре.
Гремик! Ей, Гремик! Да тръгваме!
Благодаря, че дойде, приятел. - Много е рано, човече.
Гледате ли анимации?
Не мисля, че трябва да заминете в Банкок. И двамата сме замесени.
Убихме Вин. Той искаше само да помогне.
Убихме Боби Нгуен. Беше добро момче, докато не се запозна с вас.
Слушай, никой не знае нищо, само момчето на скейтборда.
Дъщеря ми също знае. И нея ли ще убиете?
Татко току-що пред нас спря полицейска кола.
Хайде, Вин.
Говорете с тях! Побързай!
Татко! Татко! Не! Татко! Помогни ми, Брайън! Не! Не!
Добре ли си, хлапе? - Да.
Без глупости! Живо! По дяволите! В полицейската кола! Бързо!
Обади се за линейка. - Помогнете ми! Помощ!
В колата! Лягай на пода!
По дяволите!
Дай на мен. Това е незаконно. - Повреда в системата, проблем...
Може ли аз да карам?
Летището! По-бързо! Бързо! Стой там! Стой долу!
Не искам да те нараня, но ако пак станеш, ще го отнесеш, мамка му!
Завий на ляво, на дяволите!
Мамка му! Изпревари ги!
Спрете! - Разкарай се, мамка му! Махай се!
Включи светлините! Включете сигналните светлини!
Светлини! Светлини! Включвай! Включи ги! По-бързо!
Слушай, не мърдай! Не чистачки! Светлини! Светлини!
На юг по Харбър към Катела. В червено "Торнадо" съм. Искам помощ.
Хей, братко! - Ябо?
Да. - Слушай.
Преследваме крадена полицейска кола на Харбър, посока Катела.
Добре! - Ти си имаш екип и аз имам.
Хей, да вървим! Отиваме в посока на Катела и Харбър!
Да вървим!
Ето го! - Хванахме го.
Дръж се. - Боже!
Хайде нагоре! Давай!
Стойте! Къде отивате?
Гледаш ли? - Да.
По дяволите! Ще проверя следващия ред.
Не! Не! Не!
Дясната врата е отворена. - Ландейл ще се ядоса.
Хайде! Напред!
Ето го. - Дясната врата е отворена.
Дясната врата е отворена.
Стойте!
Изпревари тези коли и в дясно! Сега в ляво! Сега в дясно! Напред!
Хайде!
Брайън, не! Не! Не! Брайън!
Живо! Разкарай се! - Какво каза?
Полиция! Полиция! - Да!
Да, полиция! Изчезвай! Това е!
Благодаря. Благодаря.
Когато се качиш...Виждаш ли този път? Завий надясно!
Боже мой!
Минавай през тях! - Не!
Мини през тях! Давай! - Не! Не! Моля, не!
Казах да ги смажеш! - Не! Не!
Напред! Мачкай ги!
Дяволски момчета! Мини кръстовището!
От друга страна излез на шосето!
Качи се на тротоара! Хайде! Качвай се!
Добре, добре! Мини пред колата! Живо!
Човекът, който ви удари, не е ченге!
Сериозно? - Да, хванете го!
Благодаря, приятелче.
Какво, по дяволите? - Здрасти! Още съм тук! Давай!
Хей, Лучеро! След него!
Дявол да го вземе!
Хайде! По-бързо! По-бързо!
Мини в лентата там! Хайде!
Боли ме!
Благодаря за возенето! - Спри!
Хайде да хванем този кучи син!
Хайде, по дяволите!
Хайде! Тръгвай! - Боже! Моля ви! Не!
Дясната врата е отворена.
Ето го! - Хайде! Хайде!
Не, моля ви! Не! - Хайде!
Добре ли си, момче? - Брайън! Брайън!
Кой е този? Откъде се взе? - Не знам.
Добре ли си? - Да, а ти?
Да, добре съм.
Здрасти. Спокойно. Не ставай. - Да.
Ще се погрижим за теб. Ясно? - Добре.
По дяволите! И един час няма!
Виж. Не си затегнал колелата. Можех да се пребия.
Съжалявам. Е, следващия път. - Добре.
Твоят... Баща ти...
Съжалявам.
Наистина съжалявам.
Какво смяташ да правиш?
Майка ми иска да остане тук, но аз не знам.
След всичко случило се, как ще се върна в училище?
Как ще гледам хората в очите?
Слушай, не ходи, докато не изляза оттук.
После ще отидем заедно. Аз ще бъда с теб.
Любим син и брат Вин Сян Кели завинаги си в сърцата ни.
Сигурно е бил страхотен човек. - Да, беше.
Е, знаеш, че това се случва. Понякога остават и добрите.
Понякога дори карат скейтборд. - Наистина ли? Представям си.
Как са нещата в къщи? - Променени.
Говорят с мен, а не за мен.
Така ли? А ти слушаш или отговаряш?
Трябва нещо да се промени.
Нали? - Точно така.
Точно така. Да вървим. - Добре.
Хванах те.
Превод: mia_one