Et menneskeliv bør efter min mening være rodfæstet i et stykke fædreland -
- hvor det kan få den kærlighed og tryghed ved hjemstavnen -
- dagens dont og de velkendte lyde -
- der adskiller barndommen -
- fra fremtidens udvidede horisonter.
Den bedste introduktion til astronomi er at se nattehimlen -
- som en lille klynge stjerner, der tilhører hjemegnen.
George Eliot.
20. MAlNE FRlVlLLlGE
28. MASSACHUSETTS
2. WlSCONSlN FRlVlLLlGE lNFANTERl
3. ARK.
1 2. N.Y.S.M.
20. MAJ 1 775 20. MAJ 1 861
57. NEW YORK N.G.R.
33. Va. lnf.
24. GEORGlA FRlV.
FØRSTE RlFFELREGlMENT, SOUTH CAROLlNA FRlVlLLlGE
DET GRØNNE REGlMENT VlRGlNlA
1 . del Manassas
OBERST ROBERT E. LEE DE FORENEDE STATERS HÆR
WASH lNGTON BY APRlL 1 861
Velkommen, oberst Lee.
Lad, som om De er hjemme, oberst.
Tillad mig at komme til sagen.
Præsident Lincoln har bedt mig -
- med krigsministeriets velsignelse -
- give Dem kommando over hæren med rang af generalmajor.
De skal nedkæmpe oprøret og tillige bevare Unionen.
Jeg går ud fra, hæren skal bruges til at nedkæmpe oprøret med magt.
Korrekt. Den føderale regering er blevet udfordret af disse oprørere -
- som har fået lokale lovgivere til at ændre mening -
- og stille spørgsmål ved Forfatningen og den centraliserede regering.
Angrebet på Fort Sumter kan ikke ignoreres.
Mit hjem ligger lige på den anden side af Potomac-floden.
De kan se mit hus, Arlington House, fra Deres hoveddør.
Min familie er spredt ud over hele Virginia.
Hvis De invaderer Syden, vil fjendens territorium ligge hinsides floden.
Der er da ikke overhængende fare for, at Virginia løsriver sig.
Det er ikke givet, Virginia, Tennessee, Arkansas og Kentucky vil løsrive sig.
Jeg er bange for, De tager fejl angående Virginia.
Den lovgivende forsamling mødes netop i Richmond i dag -
- for at diskutere spørgsmålet om løsrivelse.
Og måske kender De deres tanker bedre, end de selv gør.
Og præsidentens forhastede indkaldelse af 75.000 frivillige -
- til at undertrykke bomuldsstaterne i Syden -
- har jo ikke afsluttet krisen. Det har udelukkende forværret den.
Nu håber jeg ikke, De også forhaster Dem, oberst.
Dette giver Dem en enestående mulighed for at tjene Deres land.
Mit land, mr. Blair?
Jeg troede ikke, jeg skulle opleve, at De Forenede Staters præsident -
- ville indkalde en hær for at invadere sit eget land.
Nej, mr. Blair, jeg kan ikke lede den. Jeg vil ikke lede den.
Det beklager jeg meget at høre, sir.
Jeg er bange for, De begår en stor fejl.
Vær venlig at tilkendegive min ære og taknemmelighed for præsidenten.
Vær venlig at fortælle ham -
- og gør det helt klart at jeg nærer en stor pligtfølelse -
- men den største pligtfølelse nærer jeg for mit hjem .. . for Virginia.
Mange tak, sir.
VlRGlNlAS MlLlTÆRE lNSTlTUT LEXlNGTON, VlRGlNlA
Mine herrer, hvis De skal bestå her, har De ét mål: Lær Deres lektier.
Hvis energien lægges andre steder -
- vil det hverken lykkes hos mig eller med Deres karrierer.
Jeg håbede, artilleri-principperne, jeg har vist Dem, ville demonstrere dette -
- så De ville have lært at bruge principperne effektivt i felten.
Men da De ikke begriber disse principper -
- bliver jeg jo nødt til at gentage denne time i morgen ord for ord.
Ord for ord.
Løsrivelse! Løsrivelse! Løsrivelse!
Hejs det! Hejs det op!
Lyt, major. Fremtidens intellektuelle ledere -
- ønsker en ende på nationen.
Præsident Lincoln indkalder tropper.
Jeg vil ikke være et sted, hvor studenterne vanærer nationens flag.
Jeg rejser til Pennsylvania i morgen.
Krig er summen af alt ondt.
Men kender jeg mig selv, vil alt, hvad jeg har -
- stå til rådighed for mit land.
Dit land, Thomas ...
Dit land og mit land er ét.
Ét, Thomas. Kun ét.
Så midt i denne ransagning af sjæle og tænderskærende bekymring -
- er delegerede ved denne samling -
- oprørt af krigeriske tronranere og yderliggående demokrater -
- gået med til at udtræde af Unionen.
Herren ved, at jeg og mange i dette rum var modstandere af det.
Men hvordan kan man have en Union, når en del af landet -
- ønsker at påtvinge disse tvangsforanstaltninger?
Og nu, hvor Virginia står over for De Forenede Staters militærmagt -
- er vi virginianere fast besluttet på, at ikke en plet af hendes hellige jord -
- skal trædes under fode af en indtrængende fjende.
Gud velsigne Virginia!
Til minde om den store virginianer George Washington -
- der var elsket af sine landsmænd -
- og ligeledes til minde om hans fader, general "Lighthorse Harry" Lee -
- beder dette konvent nu Robert Edward Lee om at tage kommando over -
- Virginias borgerhær.
Hr. præsident og medlemmer af konventet . . .
Jeg er ganske overvældet over denne højtidelige lejlighed -
- som jeg skal indrømme, jeg ikke var forberedt på.
Jeg accepterer den stilling, der bliver mig pålagt.
Jeg havde foretrukket, hvis valget var faldet på en dygtigere mand -
- men med Guds hjælp og en god samvittighed -
- samt hjælp fra mine medborgere -
- vier jeg mig til at tjene min fædrene stat -
- på hvis vegne alene jeg nogen sinde atter vil trække mit sværd.
Vi må ikke frygte det endelige resultat af denne krig -
- men mange af vore kære vil falde og mange hjerter skælve af sorg -
- inden vi atter vil leve i den opmuntrende atmosfære af frihed -
- og føle den beroligende sikkerhed ved freden.
lntet i livet er mig kærere end mine børn.
Måske lige bortset fra mindet om jeres fader.
Når l drager til Richmond, og hvor denne krig end vil føre jer hen -
- må l ikke frygte for os. Vi vil være med jer overalt.
Kun godhed og miskundhed følger mig alle mine dage.
Drag så af med jer og må Gud være med jer.
Du har værsgo at vende hjem igen.
Vi vender tilbage, Martha.
FREMAD, FRlVlLLlGE! FORSVAR JERES RET & STAT
Mr. Wilkes.
Vil De være så venlig at skrive en autograf på mit program?
Jeg var ikke så interesseret i Shakespeare -
- før jeg så Dem spille Richard l l l .
"En hest! En hest! Mit kongerige for en hest!"
Har nogen bejlet sådan til en kvinde før?
Har nogen nogensinde vundet en kvinde på den måde?
Har jeg ikke set Dem et sted før?
Naturligvis.
Det er mr. Wilkes Booth, den dygtigste skuespiller i hele Richmond.
Hele verden er en scene -
- og vi blot dens usle skuespillere.
Findes der en bedre rolle end en soldats, der forsvarer sit hjem -
- sin ære -
- og sin elskede?
Godmorgen, hr. major. Det her er lige kommet til Dem.
Kadet Norris, vend straks tilbage til instituttet. Hils oberst Smith og sig -
- jeg stiller på hans kontor om en halv time.
Du skal stille med et korps af kadetter på øvelseslejren -
- for at uddanne den provisoriske hær til forsvaret af Virginia.
Min esposita.
lnden jeg rejser, må vi sidde sammen og læse et vers.
Her . . .
Det andet brev til korinterne, kapitel fem.
Jeg har tænkt over det vers.
"Thi vi ved, at dersom vort legemes telt, vor jordiske bolig, nedbrydes -
- har vi en bygning, der kommer fra Gud ...
. .. en bolig, ikke gjort med hænder, en evig, i himlene."
Vorherre . . .
Hvis det er din vilje, vil du afvende den truende fare og give os fred.
Hold hende, jeg holder af, i sikkerhed.
Og før os alle til sidst op i dit evige rige.
Giv dem tørt på, sir!
Ja, giv dem tørt på, mænd!
"Herren er mit lys. Min frelse. Hvem skal jeg frygte?
Herren er værn for mit liv. For hvem skal jeg ræddes?
Når onde kommer imod mig -
- for at æde mit kød, snubler og falder de.
Om en hær end lejrer sig mod mig, er mit hjerte uden frygt.
Om krig bryder løs mod mig, dog er jeg tryg."
DE FORENEDE STATERS VÅBENDEPOT HARPER'S FERRY
Løsrivelse kan ikke undskyldes. Folk fra Nord og Syd kan da samarbejde.
Slaveriet vil før eller siden dø en naturlig død.
Men opløsningen af Unionen vil føre til krig -
- i 1 00 generationer i Amerika.
Og udelukkende for at gentage Europas blodige historie.
Hvis Virginia forbliver en del af De Forenede Stater, bliver jeg.
Virginias valg er mit valg. Sådan forstår jeg patriotisme.
Og endskønt jeg elsker Unionen, elsker jeg Virginia højere.
Menig Jenkins, grundet den store pris, jeg sætter på Deres far -
- er De fri til at følge ham til hans nye hjem i Pennsylvania.
Det er Deres beslutning, men hvis De vælger at blive hos os -
- kan De aldrig rejse mere. l så fald vil De blive betragtet som desertør.
Oberst Jackson, sir .. . Fader ...
Jeg er soldat i Virginias 4. lnfanteriregiment -
- og der vil jeg blive .. .
Og om nødvendigt dø.
- Så vil jeg trække mig tilbage. - Nej, sir.
Det er mig, der går, så l kan få lidt tid alene sammen.
l kan være her, så længe l ønsker det.
Farvel, oberst.
Gid, vi kan mødes igen i gladere stunder.
Og hvis ikke i denne urolige verden må vi da mødes i . . .
. .. i Himlen.
Dette tog var på vej til Washington.
Kreaturerne er blevet beslaglagt af forbundsregeringen.
Der er sgu nok oksekød derinde til at holde os mætte i lang tid.
Og heste nok til at dække vores aktuelle behov.
Hvis De tillader, sir, vi har valgt de mere lovende heste fra.
Der er nogle fine iblandt.
Mr. Harman, jeg frygter, De er en slem mand.
- Dyret her ser kampklart ud. - Så er den Deres, sir.
Den lille hest derovre, er den blevet givet til nogen?
Det er en kraftigt bygget fuks, men den er for lille til Dem.
Deres fødder vil slæbe gennem støvet.
Jeg tænkte på min kone, Anna.
Den ville være en fin gave til hende.
Det ville den, sir. Skal jeg arrangere købet?
Læg regningen i mit hovedkvarter.
Jeg køber dem begge to.
Forbundsstatskassen er beæret, sir.
Og må De begge sidde godt i sadlen.
Hvad skal jeg kalde dig?
- Godmorgen, sir. - Pastor Pendleton ...
- Hvordan går det med artilleriet? - De kommer i tide til en dåb.
Mændene vil navngive haubitserne Mattæus, Markus, Lukas og Johannes.
Jeg tror på, Deres mænd vil sprede evangeliet, når de møder fjenden.
Er min søn en værdig adjudant?
Jeg er sikker på, kaptajn Pendleton viser sig værdig til familienavnet.
Slå! Vogt! Angrib!
Som om man kunne komme tæt nok på til at stikke en mand med den.
Du kan give mig din bajonet, hvis du ikke har brug for den.
Hvad skal du med to af dem?
Har du aldrig hørt om reservedele?
Pogue, dit eneste håb er, at en yankee gør en ende på dine lidelser.
Kaptajn White . . .
Er studenterne fra Washington College i stand til at affyre et gevær?
Med endnu et par dages træning vil de overgå Deres egne kadetter.
Øvelse gør mester. Husker De Alexander i Lilleasien ...
Cæsar i Gallien, Napoleon på den lberiske Halvø.
Vi marcherer om dagen og læser Xenophon om aftenen.
- Vi bliver Deres græske falanks. - Så begynd med bajonetterne.
Bajonetten må være for os, hvad spyddet var for makedonerne.
Hvis yankee'erne kommer til Virginia, må vi vise dem bajonetten.
Øv med bajonetten, og vi skal beholde vores frihed!
Sir.
Harman har en afdeling klar til at bringe Deres fuks til mrs. Jackson i Lexington.
Den valgte hest venter ved hovedkvarteret.
Jeg har besluttet at beholde den lille fuks selv.
Jeg foretrækker dens gangart.
l modsætning til den anden har den et roligt temperament.
Det får den brug for, der hvor vi skal hen. Ja, jeg beholder den.
Og mrs. Jackson? Hvad skal vi sende til hende, sir?
Bed Harman vælge en anden.
Jeg nærer fuld beundring for hans valg af dyr, om end ikke for hans ordvalg.
Mandens ordforråd er yderst frastødende.
Ja, sir.
- Var det alt, sir? - Hans sprog er blasfemisk -
- men han er en god kvartermester, en god kvartermester. Forstår De det?
- Ja, sir. - Det var alt.
Blå, grå, grønne, selv røde uniformer .. . Hvordan skal vi genkende fjenden?
Dit store fæ. Du skyder da bare på ham, der skyder på dig.
Jeg troede, vi skulle øve.
Jeg kunne da selv gå rundt hjemme i Staunton.
Jeg har aldrig set dig gå, hvis det ikke var nødvendigt ... Heller ikke mig.
Hvem ved sine fulde fem går over gaden, når man kan sidde på verandaen?
Ved Gud, jeg har gået mere i denne uge, end jeg har i mit og fars liv.
Hvem giver os nye sko, når de her er slidt op?
Hav mig undskyldt, d'herrer.
Oberstløjtnant Stuart til tjeneste.
Oberst Stuart ...
- Det er en imponerende hat, sir. - Tak, sir.
- Sig mig engang . .. Nyder De tobak? - Nej, sir. Overhovedet ikke.
Det gør jeg heller ikke. Jeg holder for meget af det.
Sid ned.
De er fra West Point årgang '54.
Derefter kavaleriet Fort Clark, Texas -
- i kamp mod apacher og comancher.
Jeg har kæmpet med Longstreet og Ewell.
Det var en hård omgang. Ubarmhjertigt klima.
Godt at være hjemme.
Apacherne forsvarede også deres hjem.
Hvis vi kæmper lige så tappert, får yankee'erne det hårdt.
Oberst Stuart, hvis det var op til mig, ville vi ikke vise fjenden nogen nåde.
Det gjorde rødhuderne heller ikke. Det sorte flag!
Hvis Nordstaterne vinder, ødelægger de ikke blot vores ejendom.
Det vil medføre anarki og resultere i tab af frihed og ansvarlig ledelse.
Så bliver det handel, bankvæsen og industri, der triumferer.
Vi bør straks møde invasionen med det sorte flag. Der skal ingen nåde vises.
Vore politiske ledere er for forsigtige til at se krigens realiteter i øjnene.
Se i Bibelen. Den er fuld af den slags krige.
Kun det sorte flag vil få dem til at forstå det, så krigen bliver kort.
Ja, oberst ...
På den ene eller den anden måde får de en varm modtagelse.
De får kommandoen over kavaleriet i Harper's Ferry-distriktet.
Deres erfaring og nidkærhed vil være uvurderlig.
Tak, sir.
Og oberst . . .
Jeg vil altid fortælle mine mænd, at de skal galoppere mod fjenden . . .
- men trave væk.
Trave . . .
Stadfæstelsesafstemningen om løsrivelsen er i hus.
Resultatet fra samtlige herreder viser, at fire ud af fem stemte for løsrivelse!
Og det er med stolthed, jeg kan oplyse, at her i Shenandoah Valley -
- stemte 31 30 for, mens 1 0 stemte imod.
Og i mit eget herred var der kun en, der stemte imod at forlade Unionen.
Det er sikkert landsbytossen!
Gevær ved fod!
Parade ... Rør!
Mænd fra dalen . . .
Borgersoldater .. .
Jeg er her efter ordre fra Virginias øverstkommanderende, Robert E. Lee.
Den 1 5. april i det herrens år 1 861 sendte Simon Cameron -
- De Forenede Staters krigsminister -
- et telegram til guvernør John Letcher, hvor han bedes sende tre regimenter
- til kamp mod Konføderationen.
l kender alle guvernør Letchers svar, men måske ikke hans ord.
Hans telegram til Washington lød:
"De har valgt at indlede en borgerkrig."
"Derfor vil vi møde Dem med samme beslutsomhed -
- som Lincoln-regeringen har vist Syden."
To dage senere stemte Virginias lovgivende forsamling for løsrivelse.
Ligesom vi ikke ville sende vore tropper for at tyrannisere andre -
- således vil vi aldrig tillade andres hære at marchere ind i vores stat -
- for at tyrannisere vores folk!
Som de fleste af jer har jeg altid været tilhænger af Unionen.
Det er ikke med et let hjerte, vi byder løsrivelsen velkommen.
Og havde vores nabo i Nord været knap så krigerisk i sin overtalelse -
- var denne dag måske ikke kommet, men den dag er blevet påtvunget os -
- som den blev påtvunget vores forfædre.
Lincoln-regeringen forlangte, vi skulle stille med tre regimenter.
Fortæl dem, vi har gjort det!
SHENANDOAH-FLODEN
Soldater, general Johnstons ordrer:
General Beauregard er under angreb ved Manassas jernbaneknudepunkt.
Vi skal over Blue Ridge-bjergene og komme til assistance.
Hvert øjeblik er kostbart, og generalen håber, soldaterne vil holde geleddet -
- og marchere hurtigt, så vi kan redde landet!
De må få noget hvile, sir.
Jeg vil hvile, når kaptajn Pendleton og artilleriet er nået op på bjerget.
Det går hurtigere i morgen. Der går det ned ad bakke.
Skal jeg overvåge, at kanonerne kommer over?
Dr. McGuire ...
De er en fremragende læge, og jeg tror, jeg vil tage Deres medicin.
Hverken bål eller telte. Det er sådan, jeg altid har drømt, det ville være.
Troede du, den lovgivende forsamling ville købe dig dit personlige telt?
Jeg klarer mig nu.
Piben får en anden lyd, når det begynder at regne og man er dækket af frost -
- og jeg skal grave dig fri af sneen.
Det er så mørkt, at flagermusene flyver ind i hinanden.
Gamle Hickory forbereder os på kampen.
Gamle Hickory, Gamle Jack, Gamle Blålys.
Hvor mange navne har han?
Kadetterne gav ham det bedste.
De kaldte ham Tom Nar, når han så væk.
Jeg var en nar, hvis jeg lyttede til dig hele natten.
"Tom Nar". Det navn burde hænge på ham som en tæge på et muldyr.
PlEDMONT JERNBANEKNUDEPUNKT
Fart på! To ad gangen!
Og så hurtigt l kan! lngen tid at spilde.
Den ene fod foran den anden! Det skal ikke se fint ud.
Op i toget! Gør det kønt, eller gør det grimt, jeg er ligeglad!
- Oberst Jackson! - General Trimble . . .
- De ved alt om jernbaner. - Baltimore og Ohio.
Jeg har brugt mit liv på at bygge dem og et halvt år på at rive dem ned.
Det nytter jo ikke at efterlade dem intakte med alle de yankee'er.
Jeg skal have disse mænd hen, hvor de gør størst skade på fjenden.
Undskyld mig, de damer.
Det er den flotteste uniform i hele sydstatshæren.
Op og over!
Gennem tykt og tyndt!
lnd med jer!
MANASSAS JERNBANEKNUDEPUNKT
21 . JULl 1 861 l NÆRHEDEN AF BULL RUN-ÅEN
SYDSTATERNES STlLLlNGER HENRY HOUSE HlLL
Det er general Bees brigade!
Lad general Bee vide, at Første Virginia er her.
Bed ham holde længe nok, til at jeg får mine mænd i stilling.
Ja, sir! Jeg spørger ham!
Han kan næppe holde. Det må vi gå ud fra.
- Mr. Smith. - Sir?
Bed lmboden og Stanard om at opstille deres artilleri midt på bakkekammen.
Jeg vil have 4. og 27. Regiment klar som støtte.
5. Regiment skal være på højre flanke, 2. og 33. på venstre.
Klar til at skyde, 800 meter!
- Granat, femsekunders lunte! - Fyr!
Besvar batteriangreb. 800 meter.
Granat, femsekunders lunte!
- Fyr et! - To!
- Tre! - Fem, fyr!
Gør klar!
Fyr!
Hr. general, vores front på Matthew's Hill er brudt! De slår os tilbage!
Så må vi bruge bajonetter!
Første Brigade rykker frem til en stilling lige under bakkekammen.
Slut op, mænd!
Se, der står Jackson som en stenmur!
Hvis vi beslutter os for at dø her, vil vi sejre!
Slut op bag virginianeren!
Opplant, bajonetter!
Opplant bajonetter!
OBERST ARTHUR CUMMlNGS 33. VlRGlNlA-REGlMENT
Fyr!
Ryk ind . . . !
Få mændene til at lægge sig ned.
Læg jer ned!
Anden række, på knæ!
Nu kommer de!
Vent med at skyde, til de er tæt nok på!
Bliv på geled!
Holdt!
Vent med at skyde!
Klar . . .
Sigt!
Fyr!
Skyd! Genlad!
Rejs jer!
Skynd jer!
Klar . . .
Sigt!
Fyr!
Genlad!
Hvis vi skynder os, kan vi slå dem!
Rolig, vi har ikke ordre til at rykke frem.
Rolig. Rolig!
Pokkers! Angrib!
Det er Cummings drenge!
- Hvad laver de? - Rolig ...
Begejstring er godt, disciplin bedre.
Omkring, mænd! Sigt, fyr!
For Guds skyld, fremad!
Hr. general, slaget går os imod.
l så fald skal De tie stille med det!
Rejs jer!
Rejs jer, virginianere!
Rejs jer, frie mænd! Nu angriber vi dem -
- og driver dem til Washington! Rejs jer, virginianere!
Første Brigade, indstil skydningen -
- indtil de er inden for 50 meters afstand! Derefter skyder l!
Giv dem bajonetterne!
Og når l angriber, skal l råbe som furier!
- Klar! Sigt! - Sigt!
- Fyr! - Fyr!
Angrib! Bajonetter!
Angrib!
Fremad! Fremad!
Jeg overgiver mig! Jeg overgiver mig!
Hr. general . . .
Hvordan kan De være så rolig?
Og forblive så totalt upåvirket -
- når kuglerne flyver Dem om ørerne?
Kaptajn Smith . . .
Min tro har lært mig at føle mig lige så tryg i kamp som i sengen.
Gud har besluttet, hvornår jeg skal dø. Det bekymrer jeg mig ikke om.
Men jeg er altid rede til, at det måtte ske.
Sådan burde alle mænd leve ...
Så ville de alle være lige tapre.
Foreløbig rapport for brigaden, sir. Hundrede og elleve døde.
- og 373 sårede og savnede.
Og hvis jeg må spørge . . . Hvordan går det med hånden?
Det var bare en mat kugle. Det er ikke andet end en rift.
Jeg er ganske tilfreds med brigadens indsats i slaget.
Med Guds hjælp mødte de fjenden og vendte krigslykken til vor fordel.
Godaften, mine herrer.
l morgen er der atter en dag.
Godaften, hr. general.
Mr. Pendleton . . .
Tak for Deres rapport.
Jeg vil aldrig glemme de mænd.
2. del Antietam
Hvad for et er det i aften, John? "Hamlet"? "Richard lll"? Det skotske stykke?
HOLLlDAY STREET TEATERET BALTlMORE, MARYLAND
Programmet er slået op.
Jeg er glad for at se, du er forberedt på din rolle.
Ja, min koncentration er noget svækket af krigens forstyrrelser.
Så tænk på "vort mismods vinter".
Og hvilken prægtig sommer det bliver -
- når Syden er fri for de geskæftige yankeer.
Nogle gange, når jeg står på den scene -
- og svinger med attrapsværdet eller truer med forlorne ord -
- tænker jeg på, om det er mere farce end tragedie.
Mere skabagtighed end kunst.
Harrison.
Mens vi reciterer og deklamerer, er der andre, der marcherer og dør.
Nede i Mississippi -
- når de andre drenge tog på jagt eller fiskede, læste jeg bøger -
- og lærte Shakespeare-sonetter udenad.
Min far sagde, kunst er det sværeste.
Alt andet virker mere vigtigt lige nu -
- men vi behøver den mere end luft.
Endda mere end mad.
Så nu er det politik i stedet for jagt.
Det er det samme.
Du skal koncentrere dig om det, der virkelig betyder noget.
Shakespeare betyder noget.
Skuespil betyder noget.
Nye ordrer fra krigsministeriet, de herrer.
Sydstatshæren er blevet omstruktureret til tre distrikter.
Potomac-distriktet hører fortsat under general Beauregard.
Aquia under general Holmes.
Jeg er blevet forfremmet til generalmajor -
- med kommandoen for alle styrker i og omkring Shenandoah-dalen.
Hele den samlede hær vil nu være kendt som Nordvirginias Hær.
Selvom jeg bliver forflyttet til Winchester -
- skal brigaden blive her i Centreville.
Om forladelse, sir -
- men mændene foretrækker at være under Deres kommando.
Det er rigtigt, sir.
Kunne hele brigaden ikke blive flyttet med til dalen?
En sådan grad af offentlig respekt og tillid -
- som giver en magt til at tjene sit land, skal accepteres og værdsættes.
Men udover det -
- er forfremmelse kun en fristelse og et problem.
Var den ikke kommet som en ordre, havde jeg straks afslået den -
- og fortsat som øverstkommanderende for min tapre brigade.
Sir, kan vi håbe på -
- at en formel bøn til myndighederne i Richmond -
- kan resultere i forflyttelse af hele brigaden til dalen?
Hørt, hørt.
Jeg vil ikke forhindre jer i at foretage en sådan anmodning.
Men nu må vi forberede os.
Vi får alle vores arbejde at udføre -
- men med hjælp fra en evigt mild, himmelsk fader -
- stoler jeg på, Han vil sætte os i stand til at udføre det.
Fremad!
Gevær ved fod!
Ud over det vidtstrakte land, l har marcheret igennem -
- har jeres respekt for andres rettigheder og ejendom -
- til stadighed demonstreret, at l er soldater, der ikke blot forsvarer -
- men også er villige til både at forsvare og beskytte.
l har allerede vundet et strålende ry i hele den konføderale hær -
- og, tror jeg i fremtiden, ved jeres dåd i felten.
Og takket være det forsyn, der har velsignet vores sag -
- vil l vinde flere slag og hylle det ry, l allerede nyder, i yderligere glans.
l har allerede gjort jer fortjent til en stolt plads i -
- denne vores anden uafhængighedskrigs historie.
Jeg vil med iver se frem til fremtidige bevægelser -
- og jeg er sikker på, at når jeg hører om Første Brigade i kamp -
- så vil det dreje sig om ædle gerninger og et endnu større ry.
l Shenandoahs hær udgjorde l den Første Brigade.
l Potomacs hær udgjorde l den Første Brigade.
l det 2. Korps i denne hær er l den Første Brigade!
l er den Første Brigade i jeres generals hjerte.
Jeg håber, jeres fremtidige gerninger vil gøre jer kendte for eftertiden -
- som den Første Brigade i denne vores anden uafhængighedskrig!
Farvel!
Jackson! Jackson! Jackson! Jackson!
Jackson! Jackson! Jackson!
Også universet ligger under for regler og love.
Den myriade af livsformer, der er her på Jorden, er bevis på det.
Denne ubegrænsede frihed er resultatet af den ubegrænsede lov.
Universets natur viser -
- at frihed kun kan eksistere inden for visse love.
Undskyld, professor Chamberlain -
- men hvad har filosofi med det virkelige liv at gøre?
Hvis frihed kun kan eksistere under bestemte regler -
- hvordan kan vi så tolerere slaveri, der er ophøjet til lov?
- Lawrence, jeg ved det. - Hvordan?
Jeg bemærkede din måde at se ind til børnene hver aften.
Blå . . .
Hvorfor skal den være blå? Den burde være rød.
- Som de engelske, der er farvet som blod. - Er du vred på mig?
Lawrence, min elskede Lawrence.
Husker du, da du overvejede at blive missionær, og du skrev til mig -
- at du ville ønske, din lille kone ville støtte dig i det, du fandt bedst -
- og altid var rede til at hjælpe dig med det af hele sit hjerte?
"Lille kone" .. . Hvordan kunne jeg kalde dig det?
Din ånd er større end oceaner.
Du skrev tilbage -
- og jeg har aldrig glemt, hvad du sagde.
Du skrev: "Jamen hun er villig -
- og hun føler, du ved mere om de ting, end hun gør."
Men nu . . .
Nu føler jeg aldrig, jeg ved bedre end dig.
Jeg kunne ikke bære, du følte, du blev holdt tilbage, fordi du var gift.
Jeg vil altid hjælpe dig i din stræben efter større mål.
Men jeg havde en drøm om dig i nat -
- mens du var væk for at tilbyde din tjeneste til guvernøren.
Jeg så dig i min drøm . .. Der var mænd i blåt, der marcherede forbi . . .
Nogle af dem kendte vi . . .
Og der var du i spidsen for dem på en stor, hvid hest.
Fanny, min elskede, jeg følte, det var min pligt.
Jeg tilbød guvernøren at tjene, hvor han måtte ønske det.
Jeg forventede, han ville gøre mig til adjudant for en officer . . .
Taler, administration . ..
Lawrence, jeg kender dig. Når du gør noget, gør du det à l'outrance.
Så han gav dig en officersbestalling, ikke sandt?
De har brug for officerer i felten.
Der bliver dannet fem nye regimenter.
Maine har allerede sendt 1 5. Hvordan kunne jeg afslå?
Pokker tage dig! Du bliver god!
Du bliver lige så god til at være soldat, som du er til alt andet.
Så gør din pligt, og få dine medaljer og end med at blive slået ihjel . . .
Det digt af Lovelace ...
Det smukke, forfærdelige, vidunderligt triste digt . ..
Jeg tror, du fremsagde det i min drøm.
Lovelace ... "Til Lucasta, et afskedsord".
Ham tør jeg slet ikke citere nu.
Sig ikke, du, at jeg er hård som flyr din kyske barm
Og flyr din tankes klostergård for strid og våbenlarm
Søger jeg end et andet bryst min fjendes, vel så nær
Og favner med en større lyst mit skjold, min hest, mit sværd:
Dadl ej slig troløshed. Du ser, det gælder, som det gjaldt:
Jo mer jeg elsker dig, des mer ...
... går æren frem for alt.
Du bliver såret ...
Du vil blive forandret af rædslerne.
Men du vender hjem.
Det tror jeg på. Du vender hjem.
Kom ind .. .
Du må være mr. Lewis.
Mange kalder mig Onkel Jim -
- andre kalder mig Store Jim, og nogle siger bare Jim.
Du har vel næppe hørt, hvad jeg bliver kaldt.
Jeg har hørt "Stonewall" engang .. .
Det navn tilhører Virginias Første Brigade, ikke mig.
- De fortjente det. - Nogle mener noget andet.
De siger, mænd ikke kan slås uden nogen i spidsen til at føre an.
- Jeg har hørt, du er en dygtig kok. - Jamen det passer.
Uanset hvad De kan lide, kan jeg lave det . . . Stegt, kogt, bagt eller ristet.
Og så forstår jeg, du er fra Lexington. Jeg har fået dig anbefalet, Jim.
Lexington er mit hjem, hr. general. Ligesom Deres.
Hvis jeg kan medvirke til at forsvare mit hjem, gør jeg det samme som Dem.
Jeg har hørt, at Napoleon skulle have sagt:
Uden mad og drikke duer helten ikke.
Ja ...
Hvis du elsker dit land ... Og frygter Herren .. .
Og kan komme op kl. fire om morgenen, så er jobbet dit.
Jamen så er det en aftale, hr. general . . . sir!
Min elskede esposita.
- Velkommen til Winchester. - Thomas . . .
Du må ind i varmen.
Jeg har tænkt over noget, Thomas . . .
Måske var det velsignet, at Slaget ved Manassas var på min fødselsdag.
Hvorfor dog det?
Så glemmer du det ikke på dine gamle dage.
Jeg vil glemme min egen, før jeg nogen sinde glemmer din.
Anna ...
Anna.
Hvad er der, Tom?
Hvad?
Alt her i livet virker så skrøbeligt . . .
Så midlertidigt . . .
Når vi er adskilt, frygter jeg, jeg aldrig vil se dig mere.
Jeg frygter for, vi aldrig får et barn.
Jeg frygter, jeg vil miste dig, hvis vi vover at få et barn.
Jeg ved, vi skal tro på Gud . . .
Men så ser jeg min kære moders ansigt . ..
. .. og min første hustrus ansigt . .. dødt og koldt ...
Med vores døde skat.
Død, før han kunne nå at trække vejret i denne verden.
Og jeg er bange ...
Og jeg er bange for at føle glæde . . .
Bange for at håbe på kærlighed igen . . .
Jeg er bange for Herrens dom.
Vi tjener en kærlig gud, Thomas.
Vi er i hinandens arme.
Vi er sammen, og vi er lykkelige sammen.
Og er vor kærlighed ikke bevis på dette?
Vi må ikke frygte, Thomas ...
Vi vil overleve denne krig.
Og vi vil få et barn ...
Ved Guds hjælp.
MASON LEJREN, MAlNE FORÅRET 1 862
- Major Gilmore, stands de skide trommer! - Stille!
- Stands de skide trommer! - Stille!
Det var da helvedes til regiment.
Mænd fra 20. Maine-regiment af Frivillige -
- det her er jeres øverstbefalende, oberst Adelbert Ames.
Stille!
Man råber ikke hurra for en officer!
Man gør honnør!
20. Maine, jeg lykønsker jer med, at l har meldt jer frivilligt.
Jeg kan se, mange af jer er stærke.
Vi mænd fra Maine ved, at livet i skoven opbygger muskulaturen.
Mange af jer er sikkert gode skytter af bukkejagten -
- men stærke muskler og et godt sigte er ikke nok for at blive soldat.
Det kræver disciplin.
Major Gilmore fortæller, l har for vane at diskutere med officererne.
Det er slut nu! En ordre fra en officer skal adlydes uden diskussion!
Dette regiment skal lære at bevæge sig som én mand.
Ellers bliver vi alle dræbt.
- Se, om De kan lære dem at marchere. - Javel.
Oberst Chamberlain.
Kom med mig.
Når jeg siger: "20. Maine, stå ret" -
- samler l fødderne.
Guvernør Washburn og generaladjudant Hodgson -
- har sendt mig en imponerende rapport om Dem.
De siger, De mestrer enhver opgave, de får stillet.
Jeg skal i hvert fald forsøge, sir.
Jeg kan forstå, De var med i slaget ved Bull Run.
Og jeg blev såret. Det lærte mig behovet for disciplin og procedure.
Tag for eksempel det at skyde.
Når man er på jagt i Maine-skovene, er det ikke svært at lade en riffel.
Men i krigens panik opfører mænd sig tåbeligt.
l Bull Run så jeg en soldat glemme at fjerne ladestokken fra løbet.
Da han fyrede, fløj den ud med en sørgelig syngen.
Han mistede evnen til at skyde igen og blev snart dræbt af oprørernes kugler.
Tom Chamberlain til tjeneste.
- Hvad i alverden laver du? - Jeg meldte mig. Jeg skal med dig.
Gav far sin velsignelse? Hvordan skal han nu drive farmen?
Han hørte, du skulle være oberst.
Du kender ham, han klarer sig. Det gør de begge to.
Nu har de ikke mig at bande over.
Mor har bedt en forfærdelig masse.
Så har jeg en ting til at være ansvarlig for .. . dig.
Mig . . .
Lawrence ... Mor bad mig passe på dig.
Husk, drenge, selv en blikkop vejer tungt efter tyve mil.
Jeres usikre skanker holder ikke, hvis l gør jer selv til pakæsler.
Og kun ét ben pr. bukseben, tak.
l får dem snart slidt ned -
- og så er jeres skjortekrave og støvler jeres fineste tøj.
l den amerikanske hær har vi Soldaterskolen -
- hvor soldaterne trænes og øves efter nummer.
At lade en musket gøres i ni bevægelser -
- udført igen og igen, til det bliver automatisk -
- eller, som vi siger, ladning i ni omgange.
Ja. Sergent Chamberlain.
Ladning i ni omgange, demonstrér det.
Lad, som om musketten netop er affyret.
Et: Tag en patron fra patronæsken.
To: Placér patronen mellem tænderne.
Tre: Riv papiret op.
Fire: Hæld krudt i løbet og lad patronen.
Fem: Træk ladestokken ud. Seks: Pres kuglen ned.
Syv: Sæt ladestokken på plads.
Otte: Spænd hanen halvt -
- fjern den gamle hætte -
- og sæt en ny hætte på keglen.
Ni: Våbnet ved skulder.
Okay, De forstår ideen.
Men det skal gøres uden at tænke og meget, meget hurtigere.
Her.
En, to, tre, fire -
- fem -
- seks -
- syv -
- otte -
- ni.
Øv jer, til l kan gøre det lige så hurtigt.
Det kan måske redde jeres liv. Oberst.
En linje består af to rækker mænd bag hinanden -
- så én skyder, mens den anden lader.
Og bag dem en række lukkere ... løjtnanter og sergenter.
Men to rækker gør regimentet tungt på march -
- så vi overgår til rækker på fire.
Vi skal kunne gå fra rækker på fire til angrebslinje og tilbage igen.
Det er ikke svært at gå fra angrebslinje til rækker på fire.
Det omvendte er meget sværere, og det vil ofte ske under beskydning.
De forstår nok, at mændene må lære disse trin -
- så de kan gennemføre dem i søvne.
Kompagni ... holdt!
Kompagni, højre om!
Gevær ved fod!
Udmærket, oberst. Det er da en begyndelse.
Men det skal øves og øves og øves igen.
Om en måned ville vi være klar -
- men vi afgår til Washington i morgen.
Gevær ved skulder!
Kompagni, fremad march!
SYDSTATSLEJR NORDLlGE VlRGlNlA
De herrer, vi er kun i september. Det er for tidligt til vinterlejr.
Vi har momentum.
Jeg foreslår, vi rykker hæren nordpå ind i Maryland -
- for der er landbrugene rigelige og stort set urørte.
Med en efterårshøst kunne vi sagtens brødføde vores tropper.
Og der er endnu en overvejelse.
Maryland holdes i Unionen med tvang.
Vores ankomst vil måske blive set som en befrielse.
Vi vil måske møde en vis gæstfrihed.
Vi får måske endda et antal frivillige til militærtjeneste.
General, kan det ikke blive opfattet som en invasion?
Det tror jeg ikke, general. Nej, sir.
Med nordstatsinvasionen af Virginia -
- har Konføderationen vist, hvem aggressoren er.
Vi har ikke startet denne krig -
- og vi kæmper nu kun for at befri Syden fra besættelsen.
Som jeg har sagt mange gange -
- hvis Washington afslutter deres side af kampene og kalder deres hære hjem -
- er denne krig slut.
Men i mellemtiden -
- må vi vise fjenden, at de ikke kan vinde.
De kan ikke vinde.
Ved at rykke ind i Maryland er vi godt placeret til at gå ind i Pennsylvania.
Og indtil nu er de blodige slagmarker Sydstaternes slagmarker.
Hvis vi truer de nordlige byer -
- hvis vi truer med at bringe blodet nordpå -
- vil Lincoln være presset til at standse krigen.
Amen.
Vores tilstedeværelse, alene truslen, kunne være tilstrækkeligt.
General Lee.
Vi afskærer os selv fra vores forsyningsbase og kommunikation.
Vi bliver sårbare bagfra, sir.
General Longstreet, De marcherede ind i Mexico med general Scott?
Ja, sir.
Afskar general Scott sig ikke fra sine forsyninger og kommunikation?
Og fik han ikke derved hurtigt afsluttet den krig?
Og udrettede han ikke alt det i et fremmed land?
Det her er ikke noget fremmed land.
Borgerne vil se, vi ikke kommer for at vandalisere, som yankeerne gjorde.
Vi vil afslutte krigen hurtigt -
- og uden behov for at erobre eller undertvinge nogen.
Vi har bevist vores overlegenhed på slagmarken.
Den overlegenhed er måske det eneste, vi behøver.
Det eneste, vi behøver.
- General Lee? - Ja.
Jeg er glad for, vi omsider bringer krigen til fjenden.
Lad dem mærke svøben af den krig, de selv har startet.
Javel, sir.
POTOMAC-FLODEN, SEPTEMBER 1 862
Godmorgen, sir .. . Oberst Ames sendte mig efter Dem.
- Han mente, De kunne bruge lidt af det her. - Mange tak . . .
Kilrain . .. Sergent Kilrain til tjeneste.
Hr. oberst, drengene ...
Vi har holdt øje med Dem. Det har vi.
De lærer hurtigt. Det er en fornøjelse at tjene under Dem.
- Er De veteran? - Det kan man vist godt sige.
Jeg har tjent i den gamle hær.
Jeg gik mig en lang march med general Scott syd for Rio Grande.
Nogle af dem, De kæmpede med, er fjender i dag. Mange af generalerne.
Det er værre end generalerne.
Nogle af dem, jeg forlod lrland med, er også derovre. Tænk engang . ..
Vi rejste sammen for at slippe for tyranniet -
- og så ender vi med at skyde på hinanden i Frihedens land.
Jeg har også venner på den anden side .. . og fjender.
Ja, sir.
Der er ingen mangel på fjender. Det er helt sikkert.
Vi har ordre til at blive her.
Hæren spreder sig et par mil længere oppe.
Fjenden er gravet ned bag en lille bæk.
Antietam-bækken, på denne side af Sharpsburg.
Vi kan komme i kamp når som helst.
Bed mændene skynde sig, få spist færdig og afvente ordrer.
- Forstået? - Javel, oberst.
Hvis våben er det? Er angrebet begyndt?
Det er sandsynligvis den første føler, der skal teste styrken.
Det er en leg for artilleridrengene -
- at lade en vide, de kan ramme, når den tid kommer.
Lawrence. Lawrence, se her.
Vi har spist det her hver dag.
Men ved De hvad? Jeg har taget lidt på.
Det er svært at tro på, at en mand kan tage på af at spise orm.
De må hellere spise op, sergent. Vi rykker ud.
NÆR SHARPSBURG, MARYLAND 1 9. SEPTEMBER 1 862
Godmorgen, sir.
Yankeerne kommer væltende i skoven foran os.
Vi gør livet hedt for dem.
Vi skal holde den her højderyg. Vi skal.
Så bare fyr løs, pastor.
Sir.
Sir, det er mig, Rob.
Min kære søn. Hvordan har du det?
Jeg har det godt, sir.
Jeg lykønsker dig med at være med i kampen og uskadt.
Må Gud bevare dig således.
Og husk, min søn, vi må gøre, hvad vi kan, for at drive dem tilbage.
Javel, sir. Vi skal gøre vores bedste, sir.
Fyr!
Mr. Pendleton, rid ud til general Hood. Spørg, om han kan holde sin stilling.
Javel, sir, kan han holde sin stilling?
Fyr!
Lad!
Fyr!
Det er godt at være sergent, ikke?
For at skyde en sergent må man gennem to mænd først.
En sergent affyrer aldrig sit våben, før mændene foran ham bliver dræbt -
- og så kun hvis man vil blære sig.
Ryk mændene ind på denne mark og afvent yderligere ordrer.
Vi er en del af reservetropperne.
- Bataljon, fremad! - Fremad!
Marchér!
Hilsener fra general Jackson.
Han vil vide, om De kan holde stillingen?
Sig til general Jackson, at får jeg ikke forstærkninger -
- bliver jeg tvunget tilbage.
Men jeg fortsætter, så længe jeg kan.
Javel, sir. Forstærkninger. Javel, sir.
- Lad! - Lad!
Sigt!
Fyr!
Fremad, mænd, fremad!
Fyr!
- General McClellan, sir. - General Hancock.
Har De hørt, general Richardson er blevet såret?
Jeg har hørt det.
Beklageligvis er det alvorligt, og De overtager kommandoen.
Javel, sir. Selvfølgelig, sir.
Det er en ære at tage kommandoen.
De vil udføre denne pligt -
- med samme dygtighed og mod, De allerede har udvist.
Vi rykker frem nu og driver oprørerne ud i floden, før solen går ned.
Hold denne stilling mod ethvert fjendtligt angreb.
Svar fra general Hood:
"Hvis jeg ikke får forstærkninger, bliver jeg tvunget tilbage."
- Men han fortsætter, mens han kan. - Godt.
General McLaws, ryk Deres .. .
Kaptajn Morrison.
Jeg vil råde Dem til at holde afstand til mig.
Det går ikke, hvis Anna mister både en ægtemand og en bror samme dag.
Bataljon, holdt!
Kampen kommer måske denne vej. Hold dem klar.
Javel, sir.
Med hilsener fra en kvindelig beundrer i Sharpsburg.
Tror De, vi kan holde stand mod endnu et angreb?
Jeg tror, de har gjort deres værste.
Der er næppe stor fare for, at vores linje brydes.
Der bliver ikke brug for os i dag, oberst.
Der var ikke brug for det 5. korps i dag, mine herrer.
lkke ifølge vores øverstkommanderende generals vurdering.
Kampen har været yderst bekostelig.
Fjenden er blevet bremset, med store tab på begge sider.
Ud fra vore foreløbige observationer har vi kun vundet lidt.
Det er muligt, kampen genoptages i morgen.
Han, der skabte os, gav os så stærk bevisgrund . . .
McVlCKERS TEATER, CH lCAGO
- der begynder før og efter, gav os ikke evner -
- og guddommelig fornuft, for at den skulle mugne ubrugt i os.
Hvad end det er dyrisk forglemmelse eller en fej skrupel -
- over at tænke for nøje på hændelsen -
- en tanke, som, hvis delt i kvarte, kun havde én del visdom -
- og tre dele kujon -
- ved jeg ikke, hvorfor jeg stadig lever og kan sige: "Dette skal gøres" -
- siden jeg har årsag og vilje og styrke og midler til at gøre det.
Eksempler så store som Jorden tilskynder mig:
Betragt denne hær af så stort sammenhold og fremdrift -
- ført an af en sart og følsom prins -
- hvis ånd svulmer af guddommelig ambition -
- og vrænger af de usynlige hændelser -
- udstiller det dødelige og usikre -
- for alt, hvad død og fare vover, selV for en æggeskal.
At være stor er ikke at skabe røre uden stort argument -
- men i storhed at finde strid i et strå, når æren står på spil.
Hvordan kan jeg da stå -
- som har en fader dræbt -
- en moder plettet -
- glæde oVer min fornuft og mit blod -
- og lade alting sove?
Mens til min store skam jeg ser -
- tyve tusinde mænds nært forestående død -
- som for en drøm eller berømmelsens kneb -
- går i graven som i seng, kæmper for en sammensværgelse -
- hvor tallene ikke kan afgøre sagen -
- som ikke er grav nok eller mådeholden til at skjule de faldne?
Åh, fra denne dag -
- må mine tanker være blodige -
- eller intet værd.
Han er gal. Har du set det her?
Det er intet mindre end en opfordring til slaveoprør.
Min skat, jeg ser dig nærmest aldrig.
Kan vi ikke lægge avisen væk denne ene aften?
Den gør dig i så dårligt humør. Det gør den altid.
Her. Læs det selv.
Lincoln planlægger en generel befrielse nytårsdag -
- af alle slaver fra stater, der stadig er i oprør.
Endnu en side i forfatningen, der bliver revet itu.
Men det er harmløst, John.
Se, det står lige der:
"Befrielse af alle slaver fra stater, der stadig er i oprør."
Men kan du ikke se det?
Det er netop de stater, hvor præsidenten ingen autoritet har og ingen magt.
Ja. Du har helt ret.
Jeg havde ikke set det i det lys.
Kan vi nu folde avisen sammen til en pæn, lille firkant -
- så jeg kan klippe den i hundrede små stykker -
- og smide den ud på gaden?
Boyo, en omgang mere, tak.
Der står her i Blackmantles "Ordspillets kunst" -
- at "ordspil er kunsten at ringle harmonisk med ordene -
- som, når de passerer ind ad øret og rammer mellemgulvet, -
- fremkalder en kildrende bevægelse i de dele -
- og det, når det ledes ind i ansigtsmusklerne af det dyriske humør, -
- løfter vore dybeste følelser."
Okay. Er alle klar?
- Ja, hvorfor ikke? - Ja, sir.
Engelske grevskaber.
Hvor har de flest træer?
Bark-shire.
Flot.
Og hvor kom de første hermafroditter fra?
Middlesex.
Ja. Og hvor tager de altid hen på ferie?
På ferie?
Somerset.
- Åh, gud. - Somerset.
Jeg kan se, alle har lært regel nummer seks:
Tal aldrig pænt om en anden ordspiller og le aldrig af hans ordspil.
Somerset.
Oprørernes skarpskytter var i huset.
Det var derfor, de yankeer beskød det sådan.
- Hvor var det? - Uden for Winchester.
De yankeer har været gennem den by flere gange, end der er fluer på et muldyr.
Hvor er din herre nu?
Jeg har ingen herre mere.
Nu er han min chef.
Jeg blev solgt på auktion ovre i Fredericksburg engang, -
- og han købte mig for $1 200.
Så kom krigen, og det brød han sig ikke om, -
- så han gav mig mit frihedsbevis.
Nu betaler han mig løn.
- Nej da. - 30 dollar om måneden.
Hvad betaler han dig for?
Jeg kan lave alt, hvad jeg sætter hænderne til.
Så kom yankeerne og brændte hans hus -
- og før man ved af det, er den mand, der betaler min løn -
- i Konføderationens hær. Og det er jeg også.
- Mand, den var god! - Lad os få lavet det her.
Kom så. Hør lige.
Nej, nej, nej. Mine herrer.
Bliv, hvor l er.
Vær hilset.
General.
Hvordan har vores preussiske officer det?
Jeg havde troet, general Stuart ville holde Dem mindst -
- tyve mil bag fjendens linjer -
- til at skabe ravage og forvirring i Washington.
Jeg ville bestemt foretrække en sådan mission.
Men i aften -
- i aften, general, kommer jeg med en gave til Dem.
General Jackson, -
- det er en stor glæde at overbringe denne gave fra general Stuart.
Generalen har gjort alt for at sikre Dem denne her.
Skal jeg åbne den for Dem, sir?
Tak.
General.
Det er noget fint stof. Se her.
Det er guldtresse.
De kan sige til general Stuart, at jeg sætter stor pris på hans gave.
De må forsikre generalen om, -
- at jeg vil behandle den med største omhu -
- og sørge for, den ikke bliver beskadiget.
Mr. Pendleton, vær venlig at anbringe uniformen i mit telt.
- Og fold den pænt sammen. - Sir.
Nej, general, nej.
De forstår ikke.
General Stuart var yderst vedholdende.
Han siger, at nu hvor De er generalløjtnant, -
- korpskommandør, fortjener De en ny uniform.
Han insisterede på, at De prøvede den.
Han vil helt sikkert spørge: "Hvordan passede den?"
Jeg beder Dem, general.
Prøv den.
General, det er ellers en rigtig fin jakke.
Det er den sødeste musik, jeg nogensinde har hørt.
3. del Fredericksburg
Mine herrer . . .
General Burnside, general Hancock har vigtige oplysninger til Dem.
Ja, general Hancock, fint ... Sumner, kom.
Vi har besøg.
General Hancock melder, der er flere vadesteder over floden.
Med Deres tilladelse kan vi krydse den med det samme.
Jeg takker for Deres rekognoscering, men den mulighed må afvises.
Pontonbroerne er på vej, og så kan vi få forsyninger og våben med over.
Det er dumdristigt at sende mændene over uden vogne og kanoner.
Der er ikke store fjendtlige styrker på den anden side, vel?
Ja, det har De ret i.
For en gangs skyld har vi overlistet gamle Bobby Lee.
Er der så ikke mulighed for, at general Lee er på vej hertil?
Hvis vi kunne besætte byen, ville det lette arbejdet, når broerne ankommer.
Så risikerer vi jo, at mændene bliver afskåret. l det vejr?
Vandstanden stiger. Det er bedst at vente, til hele hæren kan krydse den.
Hvis vi ikke krydser floden straks, vil Lee utvivlsomt forsøge at stoppe os.
Han lader os ikke rykke mod Richmond uden modstand.
Hvor er Jackson?
Burde vi ikke forsøge at besætte Fredericksburg og bakkerne omkring -
- mens de er lige til at tage?
Tillad mig i det mindste at sende general Hancocks styrker over floden.
De kan da medbringe forsyninger nok, og artilleriet kan beskytte dem.
Mine herrer . . . Vi krydser floden, når broerne ankommer, ikke før.
Jeg kan ikke tillade mig at afvige fra den overordnede plan.
Præsidenten har godkendt min strategi.
Når hæren har krydset floden, rykker vi alle frem mod Richmond.
Vi må ikke lade ham angribe os splittet, som han har gjort før.
Jeg vil ikke begå den samme fejl som min forgænger.
Nej, general Hancock.
De holder Deres division på denne side, indtil pontonbroerne er her -
- og hele hæren kan krydse sammen.
En uimodståelig og urokkelig styrke.
Vidste De, at George Washington tilbragte sin barndom her i området?
Og dernede kastede han den sølvdollar og fældede det berømte kirsebærtræ.
Det er muligt, mr. Taylor, men det har en endnu større betydning for mig.
Det var her, jeg mødte min hustru -
- og den slags forstår de yankee'er ikke.
De her floder, dale og åer og marker, ja, selv byer ...
De er kun markeringer på et kort for folkene i Washington.
Men for os ... Jamen du godeste . . .
Der er de fødesteder og begravelsespladser for vore forfædre.
Steder, hvor De og jeg lærte at gå og tale og bede.
Steder, hvor vi fik venner og forelskede os ...
De er selve essensen af vore erindringer, mr. Taylor . ..
. .. og alt, hvad vi er ...
Alt, hvad vi er.
- Hvor er vi? - Chancellor's Crossing.
Der er stadig to timer til Fredericksburg.
- Vi gør et kort hvil her. - Jeg ser, hvad de har at byde på.
Vil De vente på noget varm mad, hr. general?
Nej, Jim . . . Vi må ride videre til general Lee.
Jeg vil ikke blive varmet op for så at komme til at fryse igen.
Kulden bider ikke på dig.
Den bider skam . . . Jeg viser det bare ikke.
Nå, lille Sorrel. Jeg ved godt, den majs ikke ser godt ud.
Men det er da bedre end ingenting.
Har du hørt fra din familie?
Jeg har ikke hørt noget i nogen tid.
Yankee-posten var noget hurtigere end Løsriver-posten.
Herre . .. Fra hvor du sidder, kan du se afstanden -
- mellem vores sydstatsmænd og deres koner og børn.
Vi beder til, du våger over vores familier.
Herre, jeg beder dig våge over Jim Lewis' familie -
- og hans venner og kære, hvor de end måtte være.
Herre, jeg ved, du ser ind i hjertet på alle mænd, ligesom du ser ind i mit.
Og herre, jeg ved, det er umuligt at lyve over for dig.
Du finder sandheden på bunden af den dybeste og mørkeste grav.
Man kan ikke skjule sig for din sandhed og dine årvågne øjne.
Amen.
Men Herre . . .
Kan du forklare noget for denne gamle Virginiamand?
Hvordan kan det være, at gode kristne mænd -
- som nogle, jeg kender, kan tolerere deres sorte brødre i trældom?
Hvordan kan det være, du ikke bare river de lænker over?
Hvordan kan det være, mit hjerte er åbent og i smerte, og jeg vil vide det?
Herre, tal til os . . .
Tal til dine børn.
Tal til Jim Lewis og Thomas Jackson, din ydmyge og lydige tjener.
Tal til os alle sammen.
Vore hjerter er åbne.
Herre, vis os vejen, og vi vil følge den.
Amen .. .
Amen.
Jim ...
- Hvad er situationen for din familie? - Halvdelen er fri, resten slaver.
Det er med fætre og kusiner.
Så må du da vide, der er officerer i denne hær, der er af den mening -
- at vi burde indkalde negre som betingelse for Deres frihed.
Det hører man jo i lejren ...
Dit folk bliver frit på den ene eller den anden måde.
Spørgsmålet er bare, om vor nye regering gør det først og snart -
- og således forsegler venskabet imellem os.
Det er jo det, der siges ...
Herrens veje er uransagelige. De vil alle blive afsløret for os.
Det er alt, hvad du får i aften.
Vi skal til et sted, hvor der ikke er mere for et dyr at æde -
- end der er i min hånd nu.
MARYE'S HElGHTS VEST FOR FREDERlCKSBURG
General Lee, dejlig dag, sir.
Vi har batterier på bakken, der dækker floden -
- og i morgen vil der være opstillet kanoner ved de sydlige træer -
- så vi kan dække hele det åbne terræn.
Hr. general . . . Angriber de os her?
Oberst Alexander, de føderale tropper, der samles ved floden, ser os.
Hvis jeg var Burnside, ville jeg krydse floden højere oppe og komme bagfra.
Men Burnside kan ikke tillade sig at være fleksibel -
- på grund af pres fra Washington og fra aviser, der kræver en hurtig sejr.
Men vi er her, så han angriber os her.
Vi har batterier, der sigter i alle retninger. Åen vil sinke dem.
Vi kan ramme dem fra alle sider. Selv en kylling kunne ikke overleve der.
General Lee, sir.
General Jackson sender hilsener -
- og underretter om, at hans korps sætter ind syd for denne stilling -
- i morgen, som De befalede.
Hvad er hans mænd lavet af?
Han er 1 50 mil væk.
For general Jackson begynder daggry et minut over midnat.
General Hood, det har tit undret mig, at Texas-mænd -
- med deres uafhængighedsfølelse vil tjene under en mand fra Kentucky.
Det har også undret mig.
General Gregg, har De bilagt Deres tvist med general Jackson?
Nej, general Hill, det har jeg ikke.
Har De?
Nej, sir.
Sig mig engang, hr. general . ..
Forventer De at overleve denne krig?
Det ved jeg jo ikke, men jeg er tilbøjelig til at tro, jeg vil.
Men jeg forventer da at blive såret.
Og De?
Jeg regner ikke med at se afslutningen på krigen.
Og jeg kan heller ikke sige, jeg uden sejr ville ønske det.
- Kom. - Kom.
Sir?
Ja, mr. Pendleton, kom ind.
Tilgiv mig, hr. general. Der er brev til Dem.
Kuréren var langsom, men jeg mente, De ville se det.
Mange tak.
Godnat, sir.
Allerkæreste fader ...
Da moders brev blev afbrudt af min ankomst -
- er det kun ret og rimeligt, at jeg selV forsætter det.
Jeg Ved, du fryder dig over min ankomst -
- og jeg håber, Gud har sendt mig for at skinne på din livsbane.
Jeg er en meget lille en, der kun vejer otte et halvt pund.
Og tante Harriet siger, jeg ligner min far op af dage.
Min moder har det godt her til morgen.
Din elskede datter.
Tak, Herre .. .
Tak ... Tusind tak.
De har besat alt langs floden.
Broerne skal opstilles i en byge af bly.
Og når vi er ovre, kommer vi til at betale for hvert hus.
Bag byen ligger kanalen, der krydser denne mark -
- der må krydses for at nå befæstningerne på Marye's Hights.
Det er endnu en forhindring under artilleriild.
Vi kunne trænge igennem på venstre flanke -
- og vende Jacksons linjer og omringe Longstreet på bakken.
- Det er muligt ... - Vende Jacksons linjer . . .
Nej, vi møder dem ansigt til ansigt.
Og det bliver blodigt.
Vi marcherer hen til den bakke og æder deres artilleriild hele vejen.
Det vigtigste er, at vi kan se os selv i spejlet. Vi parerede jo ordrer.
Og hvis vi ikke sejrer, kan vi sige, det var en god plan, men vi fik problemer.
Og De kan rejse hjem og fortælle familierne, at de gjorde deres pligt.
Oprørerne har forskanset sig på bakkerne oppe ad floden -
- og der er også for stærk strøm til at krydse der.
Syd for byen er floden for bred, og hjælpetropperne er helt i Port Royal.
Fredericksburg er det eneste sted, vi kan krydse.
Hvis Burnside ikke krydser her, kan han lige så godt trække sig tilbage.
Den snu, grå ræv har udmanøvreret os igen.
Og det kommer til at koste dyrt.
TORSDAG DEN 1 1 . DECEMBER 1 862
GENERAL WlLLlAM BARKSDALES MlSSlSSlPPl-BRlGADE
Skynd jer!
Udvælg jeres mål, drenge.
Og fyr!
STAFFORD HElGHTS OVER FOR FREDERlCKSBURG
Yankee'erne kommer. De har to pontoner nede ved floden.
Vi må have Dem og børnene væk herfra.
Få hellere samling på din egen familie, så rejser vi sammen.
Vi har besluttet at blive og passe på huset. Mere er der ikke at sige om det.
Jeg vil ikke efterlade dig i de blå djævles vold.
De ved godt, de ikke gør os farvede noget.
Og hvis vi tager med Dem, er vi sikre på, spisekammeret bliver tømt.
- Pastor Lacy, vi må hjælpe tropperne. - Nej, det regner med jern.
Alle ned i kælderen.
Er nogen kommet til skade?
Sam ...!
Forsigtig ...
- Sam . ..! - Kan du rejse dig? Forsigtig ...
Tilbage, Mississippi!
Tilbage!
Mor? Er du her?
Åh, gudskelov. Det er master John!
- Vi er nede i kælderen! - Døren er blokeret!
Vi går bagom!
Børnlille, nu bliver l her! Mor kommer tilbage.
Der er en ambulance ude foran.
Fjenden krydser floden! Skynd jer!
- Nej, jeg rejser ikke uden dig! - Jeg har sagt, jeg bliver.
Så af sted med dig da.
Kom så.
Ned i kælderen med dig!
Frem med bayonetterne!
Må Gud være med dem.
Må han styrke dem til det kommende slag
Giv dem sejren
Kan jeg stå til tjeneste for d'herrer?
- Er det her din herres hus? - Det er mit hus.
Børnlille!
- Undskyld forstyrrelsen. - Kom så.
lnd med jer!
Få straks sat en stopper for det her.
GENERAL l MlLlTÆRPOLlTlET MARSENA PATRlCK
Smid det, menig. Nu!
Send besked til Couch og Hancock! Det her kan ikke tolereres!
FREDAG DEN 1 2. DECEMBER
Jamen dog, general Jackson, De er et meget prægtigt syn her til morgen.
Tak, general Stuart, jeg sætter stor pris på Deres gave.
General Longstreet, hvor er Deres tropper gået i stilling?
Vi ligger nordpå med Andersons tropper ved floden og Ransoms folk -
- i flere linjer langs og neden for Marye's Hights.
Cobbs brigade er gravet ned på vejen ved det stengærde.
Til højre for dem ligger general McLaws, og nede i skoven til højre -
- har vi Pickett og Hood. General Hood er min højre flanke.
Han er forbundet i de tætte træer med general Jackson.
På bakken er Washington-artilleriet. Oberst Alexanders batterier er støtte.
- Det er en stærk linje. - Meget vel . . .
General Jackson, vil De venligst forlænge linjen?
General A.P. Hill ligger til venstre med general Hood.
Stillingen støttes af general Taliaferro og general Early.
På højre flanke og bag ham er D.H. Hill.
Vi har konstrueret en vej bag linjen, så vi kan flytte tropper om nødvendigt.
Hvis fjenden gennembryder linjen, kan Taliaferro og Early rykke frem.
Hvis fjenden bryder igennem i midten, eller Pickett presses, omgrupperer vi.
Udmærket ...
General Stuart . . . Er De stærk nok til at beskytte general Jacksons flanke?
Ja, sir.
Vi dækker fjenden fra floden og helt ud til vores egne linjer.
Hvis yankee'erne rykker ned ad floden eller truer Jacksons linje -
- kan vi blokere deres fremrykning, til linjen er flyttet.
Mine herrer, denne opstilling er fornuftig.
- Resten er i Guds hænder. - Amen.
LØRDAG DEN 1 3. DECEMBER
Under den romerske borgerkrig vidste Cæsar, han måtte marchere mod Rom.
Det havde ingen legioner tilladelse til.
Marcus Lucanus beskrev, hvad der skete:
Med hast har Cæsar krydset de kolde alper.
Og i sit sind undfanget store omvæltninger og kommende krig.
Da han nåede vandet ved floden Rubicon klart gennem den mørke nat -
- han så et billede af sit land i nød.
Med sorg i ansigtet, hendes hvide hår flagrende fra hovedet.
Med flossede fletninger og bare skuldre sagde hun sukkende:
"Hvorhen marcherer du? Hvorhen fører l min standart, krigere?"
Kommer I ej lovligt som borgere, må l kun gå så vidt som hertil.
Da skælvede lederens lemmer, da sVaghed ramte færden frem -
- så fødderne hang fast ved flodens bred. Til sidst han talte.
Åh, Tordengud, der skuer ud over Roms mure fra Den Tarpejiske Klippe.
Åh, frygiske guder og mysterier af Quirinus, der blev båret til himlen.
Åh, Jupiter af Latium, der sad i Alba ved Vestas skær.
Åh, Rom, hvis lige findes blandt guder, billiger mine planer.
Ej med ugudelige våben jager jeg dig. Her er jeg, Cæsar.
Erobrer over land og hav, din egen soldat overalt, hVis det er mig tilladt.
Den mand, der gør mig til sin fjende, det er ham, der er den skyldige.
GENERAL THOMAS MEAGHERS lRSKE BRlGADE
Da brød han krigens barriere og førte gennem vand sin standart.
Da Cæsar nåede den anden bred -
- på Hesperias forbudte jord, han sagde:
"Her opgiver jeg fred og vanhelligede love.
Fru Fortuna, dig følger jeg.
Farvel til traktater. Fra nu af er krig vor dommer."
Hil Cæsar.
Vi, der skal dø, hilser dig!
Oberst Zook, før Deres brigade frem!
Dobbelt tempo, fremad, march!
DEN lRSKE BRlGADE
OBERSTLØJTNANT SAlNT CLAlR MULHOLLAND
Rolig, l bliver snart sendt frem.
Er det general Meaghers stilling?
Officerers privilegium. Han beskytter bagtroppen.
Han har dårligt knæ.
Nogen skal holde Burnside med selskab.
Ro i rækkerne!
Gevær ved skulder!
GENERAL JOHN C. CALDWELLS FØRSTE BRlGADE
Oberst, 20. Maine til fronten!
Bataljon, gevær ved skulder!
Gevær ved skulder!
Venstre om!
Fremad march!
Kom så, drenge! Vis dem det kolde stål! lrske brigade, frem!
lrske brigade, i hurtigmarch, fremad march!
Lige frem!
l to rækker!
Fremad!
GENERAL THOMAS R.R. COBBS lRSKE REGlMENT, GEORGlA
Fremad!
24. GEORGlA FRlV.
Det er irerne . . . Hvorfor kæmper de for de blå?
De ved, vi kæmper for uafhængighed.
Lærte de intet af englænderne?
De er irere. De er vores brødre!
De er blevet narret.
Gør jeres pligt!
Kom støt!
Gør jeres pligt!
Holdt!
Klar . . .
Sigt . . .
Fyr!
Lad dem!
Lad videre, drenge!
Klar!
Sigt!
Fyr!
Lad! Lad! Lad!
Klar!
Sigt!
Fyr!
Tilbage, mænd!
Kom!
Tilbage! Nu!
Til helvede med jer!
Kom!
Læg jer ned.
Læg jer ned og lad!
Lad!
Lad og fyr!
Hurtigt!
Fyr løs!
Fyr.
Fyr!
Bliv ved med at fyre! Fyr!
Tilbage!
Red jer selv!
Tilbage, folkens!
- Caldwells brigade fremad! - Javel!
l hurtigmarch, fremad march!
BRlGADEGENERAL L. ARMlSTEADS VlRGlNlA-BRlGADE
- Armistead . .. - Goddag, general Pickett.
- Så De, da Meaghers brigade angreb? - De fortjente en bedre skæbne.
Deres tapperhed var en bedre sag værdig.
Mit hjerte stod stille, da jeg så det.
Jeg havde ikke troet, at mænd kunne marchere mod en så sikker død.
General Longstreet, de fører friske tropper frem til Deres linje.
Deres store antal kan overmande vores forsvar.
Hvis de sætter alle mand ind på begge sider af floden . . .
Hvis jeg har nok ammunition, dræber jeg dem alle, inden de når min linje.
lkke desto mindre må vi være kloge.
Vi må aldrig ignorere det ukendte eller det uforudsigelige.
Javel. Jeg skal tage de nødvendige foranstaltninger.
Send ordrer til Ransoms tropper om at rykke frem -
- og få Kershaw til at støtte Cobb ved stengærdet.
Ja, sir!
OBERST ADELBERT AMES' 20. MAlNE-REGlMENT
Fremad!
General Griffin, sir.
Der har vi min første brigade til helvede.
Okay, gør dem klar.
20. Maine, påsæt bajonetter!
Officerer af 3. Brigade stiger af.
Våben ved skulder!
Okay, mænd, send dem ud!
Fremad, march!
Granat, femsekunders lunte!
Løbet sprang i luften!
- Båre! - General Lee, er De uskadt?
Sergent, find en feltlæge!
Vores tid er ikke kommet endnu, mine herrer . . . lkke endnu.
General Kemper.
BRlGADEGENERAL KEMPERS VlRGlNlA-BRlGADE
General Longstreet giver ordre til at dreje mod venstre og støtte McLaws.
Tag to regimenter fra brigaden ned på den sænkede vej bag stenmuren.
Javel, sir. Omgående.
Gør Deres pligt, general.
Min hest. Vi tager derhen, hvor slaget er.
Den øverstkommanderende general har kaldt os i kamp.
Vi rykker omgående.
Hvis vi kan banke fjenden her i dag -
- kan jeg sige, at så vidt jeg ved -
- er Konføderationen med sikkerhed grundlagt.
Virginias mænd, -
- l, der har kæmpet på så mange hårdtvundne slagmarker, -
- i dag tilkalder jeres land jer én gang mere -
- til at stå mellem hende og fjenden.
Og jeg ved, at l vil gøre jeres pligt!
Brigade, holdt! lndtag jeres positioner!
Send dem fremad. Lad dem og send dem fremad!
Fyr!
20. Maine, holdt!
Det er ikke svært at gå fra angrebslinje til rækker på fire.
Det omvendte er meget sværere, og det vil ofte ske under beskydning.
De forstår nok, at mændene skal lære disse trin -
- så de kan gennemføre dem i søvne.
- Der er lang vej op ad den bakke. - Den bliver afkortet af dem i front.
Undskyld, sir, men det eneste, der bliver afkortet, er Deres liv.
Gud hjælpe os nu!
- Oberst, De klarer højre fløj. - Javel.
Hil Cæsar.
Vi, der skal dø, hilser dig!
20. Maine . . .
- Fremad . . . - Fremad . . .
- March! - March!
Frem mod fronten, march!
Opstil en linje!
Ret ind!
Kom så, drenge!
Ret ind efter fanen!
Kom så, drenge!
Ret ind efter fanen!
Bliv i geleddet. Bliv i geleddet. Luk det hul!
Ret ind!
l hurtigmarch, folkens!
Hold sammen. Hold sammen!
Højre om! Højre om
Højre om!
Hold sammen. Hold sammen!
Kom så!
l hurtigmarch, folkens!
Fremad. Stop ikke!
Bataljon, holdt!
- Bataljon, holdt! - Bataljon, holdt!
Bliv i geleddet!
Ret ind efter fanen!
Klar! Fyr!
Lad! Lad hurtigt!
Bliv i geleddet! Bliv i geleddet!
To, tre, fire -
- fem, seks, syv . . . - Ret ind til højre!
. .. otte.
- Rolig! Rolig! - Fyr!
Lad dem! Kom så!
Fyr igen! Fyr igen!
Bataljon, fyr!
Den vej, drenge, fyr!
Mej dem ned!
Luk hullet! Mej dem ned!
Luk hullet!
Okay, få så ram på dem, drenge!
Mej dem ned! Ret ind efter fanen!
- Sir? - Hvad er der?
Tilladelse til at falde tilbage, sir?
Tilladelse givet!
Okay, drenge. Ram dem.
Nej, min dreng. Genlad og skyd!
Mej dem ned!
Hold geleddet!
Luk hullet!
Ret ind efter fanen!
Fyr!
Mej dem ned! Mej dem ned
Fyr!
Tilbage, mænd!
- Hvorfor gjorde De det? - De vil takke mig i morgen.
Moder . . .
Bare rolig, Casey. Jeg har dig. Jeg skal nok få dig hjem.
Hurtigt, lad igen!
Det er godt, krigen er så forfærdelig . . .
Ellers ville vi holde for meget af den.
4. del Moss Neck
Ja, sir . . .
Dit hus skal være hospital.
Kom indenfor i varmen.
Du der . . .
Er du såret?
Jeg beklager.
Pis.
General Hancock ...
Denne mand er major Sidney Willard fra 35. Massachusetts.
Denne vej, sir.
Løfter . ..
Han er blevet skudt to gange i brystet. Der er intet, jeg kan gøre.
- Er der noget whisky her i huset? - Ja, sir.
Drik her ...
Jeg elsker de mennesker, De har jaget væk herfra.
Jeg har kendt dem den største del af mit liv.
Familien Beale er ordentlige mennesker.
Hr. general . . .
Jeg blev født som slave.
Og jeg vil dø i frihed.
Gud ved, jeg vil dø fri. Og jeg ønsker, mine børn skal være fri.
Himlen hjælpe mig.
Og Gud velsigne jer alle.
For pokker, Tom! Du skræmte livet af mig.
Du . ..! Lawrence, jeg troede, du var hinsides!
Moder . . .
Det lykkedes mig at få fat i en lille kikkert -
- hvormed jeg kunne fastslå at vores hus står endnu.
Jeg beder til Gud for Martha og hendes kære.
Men, moder, det er et ynkeligt syn at skue markerne ved Marye's Heights.
Jeg burde føle vrede over fjenderne, men jeg føler kun sorg for dem.
Kære Lucy ...
Da du blot var et barn i underkjole ...
Jeg tror, det var i året 1 847.
. .. var der hungersnød i lrland.
På markerne ved Marye's Heights stod den fineste majshøst i mands minde.
Størsteparten blev sendt som gave til de sultende irlændere.
Og jeg kan ikke lade være med at tænke -
- at det hjalp med at brødføde ofrene fra Den irske Brigade -
- der faldt på den selv samme slagmark i dag.
General Gregg ...
General Jackson . . .
Jeg vil gerne undskylde ...
. .. for vores uoverensstemmelser.
Lægen siger, De ikke har langt igen.
Jeg må bede Dem glemme alt om den sag -
- og rette Deres tanker mod Gud og den verden, De nu skal til.
Hr. general . . .
De ved, jeg ikke er troende.
Nå, men så vil jeg tro for os begge.
Hvor er krigen forfærdelig.
Ja, forfærdelig.
Men vi er blevet invaderet -
- så hvad kan vi gøre?
Vi kan dræbe dem, sir.
Dræbe dem, hver og en!
D'herrer .. .
SØNDAG DEN 1 4. DECEMBER
Hvad jeg ikke ville give for et krus Rio nu.
20. Maine, besvar ilden!
- Besvar ilden! - Besvar ilden!
Patrick ...
Jeg håber ikke, det gør noget.
Jeg ved, du er i Himlen, men du er ikke færdig med arbejdet hernede -
- i denne nådeløse verden.
Oberst Chamberlain ...
De har ordrer til at trække Dem tilbage til byen.
Oberst.
Vi skal danne en feltvagtlinje til dækning af tilbagetoget.
Oberst Chamberlain, hørte De mig?
Ja, sir. Vi skal trække os tilbage, sir.
Kaptajn Spear, opstil regimentet. Vi skal af sted.
Godmorgen, general.
MANDAG DEN 1 5. DECEMBER
General Jackson vil gerne melde, at fjenden ikke længere er foran hans stilling.
Fortsæt, mr. Pendleton.
General, fjenden har trukket sig tilbage over floden.
Pontonbroerne er væk, sir, skåret løs fra deres bredder.
Major, tilkald general Longstreet.
Jeg vil vide, hvad der er under os, og jeg ønsker ikke at vente, til tågen letter.
Javel, sir.
Kaptajn Pendleton, De kan tage tilbage til general Jackson.
Udtryk min anerkendelse af hans flid -
- og mind ham om, at vi ikke vil give fjenden -
- en mulighed ved at blotte vore tropper for geværerne på Stafford Heights.
Når tågen letter, vil ethvert fremstød modtage en koncentration af hans artilleri.
Javel, sir.
Og kaptajn, jeg hører, De er såret i låret.
Det er forhåbentlig ikke alvorligt.
Tak, fordi De spørger, general.
Det er kun et kødsår.
Slet ikke alvorligt.
Yankee'er . . . overalt!
Hvor har l været? Jeg kan ikke finde mit hus. Det er væk!
Hvad har l gjort ved mit hus?
Hvor er det? Kan l fortælle mig det?
Kan l? Kan l?
20. Maine, holdt!
Der var De vist heldig, oberst.
- Jeg er glad for, De kom ud af det. - Det var held, general.
lkke megen intelligent plan der.
Gud skal vide, det ikke var mig, der fik jer derind.
Det var problemet. De burde have fået os ind, sir.
Vi blev sendt ind stykkevis, på stegegafler.
Hvad vil du gøre nu, hvor din herre er død?
Jeg har jo fortalt dig, han er min chef -
- ikke min herre.
Okay, om det er det ene eller det andet, så er han væk nu.
Der er ikke meget tilbage for mig her i Virginny.
Min bror er stukket af med yankeerne. Han er i Chambersburg nu.
Oppe nordpå i Pennsylvania.
Har du planer om at tage derop?
Når jeg får den her krop op til hans familie i Winchester -
- så ser jeg, hvordan det går.
Det er godt for dig, at din chef blev dræbt om vinteren.
Det er lang vej at bære en mand i en fyrretræskasse.
Hvide mennesker vil slå hinanden ihjel et stykke tid endnu.
De er stadig gale nok og mange nok.
Men den her oprører -
- gav mig mit frihedsbevis.
Han er allerede hos Jesus.
Jeg tager ham bare med hjem.
Amen.
"Mænd i hæren . . . Endskønt l ikke sejrede i slaget -
- så var forsøget hverken en fejl eller andet end en ulykke.
lngen soldater har nogen sinde kæmpet mere tappert.
ldet jeg kondolerer dem, der sørger over døde -
- og føler sympati for dem, der blev såret, lykønsker jeg hæren med -
- at antallet af faldne har været forholdsvis begrænset.
l forhold til hvad?
Skotterne ved Culloden? Franskmændene ved Waterloo?
. .. nationens tak." Underskrevet Abraham Lincoln.
Bataljon, træd af!
Da den søde juletid nu nærmer sig -
- kan vi jo ikke undre os over det pludselige mirakel -
- der viser Fredericksburg i sit sande lys -
- og giver os grund til national glæde i stedet for national sorg.
MOSS NECK MANOR SYD FOR FREDERlCKSBURG
25. DECEMBER 1 862
General Jackson . . .
Ved De, hvad dekorationerne betyder?
Jeg håbede faktisk, nogen ville fortælle mig det.
- Det her er Julemandens slæde. - Javel.
Og det her er lavet af konfekt.
Og det her er et honningkage-snefnug.
Og det her er en kinesisk papirsengel.
Har du lavet den engel?
Den er meget smuk.
- Hvor gammel er du, Jane? - Jeg er fem.
- Hvor gammel er du? - Jeg er 38 år.
Min far er 38. Han er soldat ligesom dig.
Jeg har ikke set ham i over et år.
Jeg har ikke mødt din far, men jeg hører, han er en god og brav mand.
Han savner dig, ligesom jeg savner min datter.
Hvornår så du sidst din datter?
Jeg har aldrig set hende.
Hun blev født for få dage siden.
Jeg ønsker at se hende mere end noget andet i denne verden.
Jeg ønsker at se hende, så meget som din far ønsker at se dig.
Kan du se den stjerne i toppen af træet?
Det er Betlehemsstjernen.
Det er den stjerne, der viste de tre vise mænd, hvor Jesusbarnet lå.
Mor siger, den stjerne vil vise far, hvordan han skal finde hjem.
Din mor er en klog kvinde og et godt menneske.
Din far skal nok komme hjem.
Alle fædrene vender hjem.
Jamen . . .
Mine herrer, lad os løfte glasset for vore sydstatskvinder -
- uden hvis tapperhed og mod . . .
. .. uden hvis kærlighed, udholdenhed og offervilje ...
. .. ikke en af os ville være i stand til at holde ud og kæmpe for sagen.
Hør! Hør!
Nu er det tid til en sang. Kom herop. Alle skal synge.
- Jeg elsker julesalmer. - Jeg kan ikke synge.
Selvfølgelig kan De det. De trækker da vejret.
Bare lad luften glide hen over stemmebåndene, så skal De se.
Allerkæreste Fanny ...
Signalhornet har lige lydt. 3. Brigade har slukket lyset.
Det glæder mig at tænke på dig og de små, der putter sig derhjemme.
Jeg Ved, alt er vel med hende, hvis kære ansigt skinner i mit hjerte.
Kom og lad mig kysse dine kære læber, min dyrebare hustru.
Lad vore hjerter dyrke Guds kærlighed og barmhjertighed.
Ja, alt er godt ... Godt imellem os, min elskede.
Godt, hVis vi atter kan mødes igen, som jeg beder til Gud om, vi må.
RAPPAHANNOCK-FLODEN
Hallo, Billy Yankee!
- Det er ellers en køn sang! - Det glæder mig, du kan lide den.
Jeg ville nyde den mere, hvis jeg havde kaffe til.
- Vil du have tobak? - Ja, Johnny.
Har du en gammel krikke?
Hvad vil du bytte ud for en gammel krikke?
Hvad med general Burnside?
Nej, jeg beholder den, jeg har.
Kom så og få din tobak.
Mr. Smith, vidste De, at der er beretninger om slag i Bibelen?
- Nej, sir. - Jamen det er der altså.
Bare se på beretningen om Josuas slag med amalekitterne.
Det udstråler klarhed og kortfattethed.
Og det motiverer sejren korrekt ... Til Guds velsignelse.
Har det hjulpet Dem med Deres rapport, sir?
Er der nogen hjemme?
Godeftermiddag, general Jackson.
Hvad er det?
- Nye rekrutter. - Mor hjalp mig med at lave dem.
Det er flot.
- Venstre, højre, venstre, højre ... - Mit barn, den er vist for stor, men . . .
Sådan .. . Den klæder vist en lille pige bedre end en gammel soldat.
Mor bager småkager.
Jeg ville faktisk have en kop te.
Og jeg vil meget gerne have selskab af en smuk lille dame.
Ja, general Jackson ... En kop varm kamillete.
Mr. Smith, De fortsætter bare med at skrive rapport.
Se i første og anden Samuelsbog samt første og anden Kongebog.
De vil være til stor hjælp.
Skal vi gå?
Kan De bedst lide smørkager eller sukkerkager?
Jeg ved din mors smørkager er de bedste.
Kujon.
Det er nemt for dig at kalde mig en kujon -
- når du bruger hele min løn på strømper.
Førstedamen må se godt ud, hvis hendes mand ligner en bavian.
Du må være the missing "link-oln".
Jeg begynder at tvivle på, hvem der styrer Det Hvide Hus.
Og det er det korte af det lange.
Og nu, mine prægtige venner -
- vil min egen kære laps synge et vers fra sit originale værk, -
- og han beder jer alle synge med på omkvædet.
"The Bonnie Blue Flag!"
Vi skylder jer en stor tak, fordi l arrangerer det her.
Oberst Patton, hvis man kan spille et instrument, skal man ikke bære våben.
Bataljoner stå ret.
Holdt.
Sergent, tilbagehold disse mænd her.
Sir ...
Mændene har fanget tre desertører.
Nedsæt en krigsret -
- og stil dem for retten. - Giv dem en retfærdig rettergang.
Ja, sir.
Ja ...
Jeg synes, De skal vide . . .
. .. de alle tilhører Stonewall-brigaden.
Gør Deres pligt, soldat.
Ja, sir.
Hvis de er uskyldige, skal de sættes på fri fod.
Men hvis de er skyldige i desertering -
- og krigsretten dømmer dem til døden, så må det være sådan.
Ja, sir.
Selvfølgelig, sir.
Jeg er ikke færdig endnu.
Sandie . ..
Hvis republikanerne taber deres lille krig, bliver de stemt ud ved næste valg -
- og vender fede hjem til New York, Massachusetts eller lllinois -
- med deres krigsprofitter.
Hvis vi taber, mister vi vores land ...
Vi mister vores uafhængighed . ..
Vi mister det hele.
Vore soldater er tapre.
De har udholdt strabadser, ingen havde forestillet sig.
Desertering er ikke en isoleret forbrydelse.
Det er en forbrydelse mod de titusinder af veteraner -
- der er samlet her i denne barske vinter .. .
Mod alle dem, der har bragt et offer .. .
Mod alle dem, der er faldet ...
Mod alle de kvinder og børn, vi har efterladt derhjemme.
Jeg betragter desertering som en synd mod Herrens hærskare.
Pligten er vores . . .
Konsekvenserne er Guds.
Jeg er soldat i Virginias 4. lnfanteriregiment -
- og der bliver jeg ... Og dør om nødvendigt.
Det nordlige Virginias krigsret -
- har fundet jer skyldige i desertering, og dømt jer til døden ved skydning.
Løjtnant, gør Deres pligt!
Trop, klar .. .
Sigt . . .
Fyr!
Gevær ved skulder!
- Godmorgen, Lawrence ... - Noget post?
Nej, men det lykkedes mig at få fat i New York Tribune.
- Hvad skriver de nu om os? - De skriver ikke om os lige her . . .
Der er stor opstandelse over Lincolns frigivelse af slaverne.
Der står her, at færre melder sig, og flere deserterer.
- Klager mændene? - lkke i vores regiment.
Men der er nogen, der undrer sig over, at de skal slås for de sorte.
Jeg meldte mig for at bevare Unionen. Men præsidenten gør det rigtige.
Hvorfor forene landet med magt for så at lade slaveriet leve videre?
Nu tror Johnny Reb jo, at Lincoln tilskynder slaverne til oprør imod ham.
Nå ja . .. Slavernes frigivelse var ikke et mål for krigen. Det er det blevet.
Tja ... Det er ikke alle, der er enige med os om de sorte . ..
Slet ikke, hvis man sætter livet på spil.
Tom, gør mig en tjeneste . . .
Hold op med at kalde mig Lawrence. Og hold op med at sige de "sorte".
Det er et nedladende udtryk, vi må lægge fra os.
Kom med udenfor. Der er noget, jeg vil vise dig.
Alle de tusinder af mænd . . .
Mange af dem er kun store drenge ...
Enhver af dem er en mors søn .. .
En søsters bror . . . En datters far . . .
Enhver af dem er et helt menneske, der er elsket et sted langt væk.
Mange af dem vil aldrig vende hjem.
En hær er magt.
Hele dens formål er at undertvinge andre.
Den form for magt må ikke bruges skødesløst eller hensynsløst.
Den form for magt kan gøre stor skade.
Vi har set flere lidelser, end noget menneske fortjener at se -
- og hvis der skal gøres en ende på dem, må den berettige prisen.
Et eller andet sted derude ligger sydstatshæren.
De hævder, de slås for deres uafhængighed og frihed.
Jeg stiller ikke spørgsmål ved deres integritet, men jeg tror, de tager fejl.
Men jeg stiller spørgsmål ved et system, der forsvarer sin frihed -
- mens det nægter en hel menneskerace deres.
Jeg skal gerne indrømme, at krig er en svøbe, men det er slaveri også.
Det er én gruppe menneskers systematiske undertvingelse af en anden.
Det har eksisteret siden Første Mosebog, og det findes overalt.
Men derfor skal vi ikke tolerere det her, hvor det er i vores eget land.
Gud er mit vidne på, jeg ikke holder mere af nogen anden end dig.
Men hvis dit liv eller mit er en del af prisen for at ende denne forbandelse -
- og give negerne deres frihed . . .
. .. så lad Guds vilje ske.
Vi takker mange gange for gaverne.
Hvor får De alle de citroner fra?
Det er ved forsynets hjælp.
Og yankee'erne har ikke fået afskåret vore jernbaner sydpå.
Skål for det sensuelle, livsalige Syden.
Og miss Corbin . . . på Deres forlovelse.
Må Sandie Pendleton blive lige så god en ægtemand som han er soldat.
Hørt, hørt.
Den er god . .. Den er ikke for sød.
Må jeg bede om noget mere?
Ja.
Mrs. Corbin . . .
Tusind tak for Deres store elskværdighed.
Vores sag og vores land skylder Dem stor tak.
Jeg ville bare ønske, vi kunne have gjort mere.
De må komme på visit, når krigen er forbi.
Må jeg sige farvel til Deres datter?
Ja, men hun har det ikke godt. Alle børnene har fået feber. Kom indenfor.
Jamen jøsses ...
Hvad skal det forestille?
Hvordan kan jeg lege med min veninde, hvis hun ligger i sengen?
Jane, vil du sætte denne engel på træet til næste jul?
Gud velsigne dig, mit barn.
Mrs. Corbin, jeg må tilbage til mine mænd.
Min læge ser til hende.
- Jeg sender ham med det samme. - Gud velsigne Dem, hr. general.
Frisk kød til en forandring.
Heromkring er kreaturer lige så sjældent som en påfugl i en hønsegård.
Det var skarlagensfeber.
Børnene har det fint, undtagen ...
Jeg beklager meget, sir.
Den lille pige Jane . . .
Hun overlevede ikke. Hun er død, sir.
Nej, Sandie.
Hvad er der i vejen?
Han har aldrig grædt før.
Hverken over blod eller død eller over sine studenter fra Militærinstituttet.
Hverken over sine venner ...
Eller nogen ...
Det passer ikke, Sandie .. .
Jeg tror, han græder over dem alle.
Hun er for køn til at ligne mig.
Sludder, Thomas.
Hun ligner dig meget.
Hun vågner tidligt, og hun elsker at blive holdt i mine arme.
Jeg har aldrig oplevet dig se så godt ud.
Du er flottere end nogen sinde.
CHANDLER HOUSE NÆR GUlNEY STATlON
Og skænk, at dette barn, der nu skal døbes deri, -
- må modtage hele din fulde nåde -
- og for evigt forblive dit troende barn.
Gennem Jesus Kristus, vorherre. Amen.
Amen.
Hvad er barnets kristne navn?
- Julia Laura. - Julia Laura.
Jeg døber dig i Faderens -
- og Sønnens -
- og Helligåndens navn.
Amen.
Han går ikke med til det.
Mr. Minnis.
Fortæl ham, at De blev sendt ud for at fotografere general Lee -
- men at general Lee nægtede, medmindre general Jackson blev fotograferet først.
Det skal jeg gøre, kaptajn Pendleton.
lngen fotografier.
Sir, jeg blev sendt fra Richmond for at fotografere general Lee -
- men generalen besluttede, at han ikke ville fotograferes -
- før De var blevet fotograferet først.
Sir, general Lee insisterede på vigtigheden af Deres fotografi.
Jeg kan ikke afslå general Lees ønske.
Hvor vil De have mig til at stå?
Mr. Booth er her hele måneden.
GROVERS TEATER WASH lNGTON BY
1 1 . APRlL
Han spiller i "Hamlet", "Trold kan tæmmes" -
- "Købmanden fra Venedig", "Richard lll" og "Macbeth".
Hvilken foretrækker De, hr. Præsident?
lntet kan måle sig med "Macbeth".
Jeg har læst den mange gange.
- Jeg er spændt på mr. Booths version. - Virkelig?
Jeg har hørt, Booth spiller dødsscenen fremragende.
Meget fysisk. Vildere end sin bror Edwin.
Det er én kritik, jeg har af Shakespeares helte.
Hvilken kritik er det, kære?
De holder alle lange taler, når de bliver slået ihjel.
Det gør de minsandten.
Er det en dolk, jeg ser foran mig -
- med skæftet vendt mod min hånd?
Kom, lad mig gribe dig.
Jeg har dig ikke, dog ser jeg dig stadig.
Kan du ikke, skæbnesvangre syn, mærkes, som du kan ses?
Eller er du blot en sindets dolk -
- en falsk skabning -
- der stammer fra den varmetyngede hjerne?
Jeg ser dig endnu -
- så håndgribelig som den, jeg nu trækker.
Du styrede mig, sådan som jeg var på vej -
- og sådan et instrument, jeg ville bruge.
Mine øjne er til grin for de andre sanser.
Jeg ser dig stadig -
- og på dit blad og skæfte -
- stænk af blod, som ikke var der før.
Det er en blodig affære, der således meddeles mine øjne.
Mens jeg truer -
- lever han.
Ord til handlingers varme giver for kold ånde.
Jeg går, og det er gjort.
Klokken indbyder mig.
Hør den ikke, Duncan -
- for det er en begravelsesringning, der kalder dig til himlen -
- eller til helvede.
Mr. Booth, endnu en triumf.
Præsidenten og mrs. Lincoln ønsker at se Dem.
De kan sige til den tyran -
- den ødelægger af borgerrettigheder -
- den krigsmager -
- at jeg er uoplagt.
Eller endnu bedre, sig ingenting.
Sig, jeg allerede var gået.
Hold da op, Booth.
Opbakning fra De Forenede Staters præsident.
Det kan være vigtigt for din karriere.
5. del Chancellorsville
VlLDN lSSET 1 . MAJ 1 863
Hooker har 70.000 mand gravet ned omkring Chancellors Mansion.
Sedgwick har yderligere 40.000 ude ved Stafford Heights -
- på den nordlige bred af Rappahannoch i Fredericksburg.
Og der er måske 30.000 til ved floden nord for os, vi endnu ikke har set.
Vi står ikke stærkt her.
Vi kan takke general Hooker for en del af det uforklarlige.
Han har givet os mulighed for at bevæge os frit omkring en hær -
- der er dobbelt så stærk som vores.
Vi forstår endnu ikke hans plan .. .
Måske rykker han mod Gordonsville og afskærer os fra Richmond.
Og så er der Sedgwick ved floden.
Han ser ikke ud til at rykke men det kan ændre sig.
De står stærkt ved floden, og deres linje går rundt om Chancellorsville.
Vi har observeret deres linje svinge ud her for så at fortsætte mod vest.
Og hvad så, hr. general . . . Ved De, hvor deres højre flanke er?
- Nej, ikke endnu. - Vi må vide det.
Hvis han marcherer derud, kan han true vores flanke -
- eller nå frem til Gordonsville, inden vi kan nå at reagere.
Ude vestpå ligger deres højre flanke ubeskyttet.
Det er det eneste sted, de ikke er gravet ned. De forventer intet der.
- Hvem holder flanken? - 1 1 . Korps med Oliver Howard.
Var der nogen veje længere nede under hovedvejen?
Ja, gode veje.
Her ligger Catherine's Furnace, og der er en vej, der går den vej.
Så må vi slå til mod dem der og angribe deres flanke.
Så er de nødt til at søge tilbage over floden eller blive tilintetgjort.
Vi er for tæt på deres linje. De kan observere os.
Der må være en vej længere nede.
Er der nogen, vi kan stole på, som kender området?
Kaptajn Pendleton, find pastor Lacy.
Jeg er her, sir.
Det her er min præst, pastor Tucker Lacy.
Han har familie i området.
General Lee.
Det ville være en hjælp, hvis De kan finde en sikker vej uden om fjenden.
Altså der ... Jeg kender familien Wellford ...
Jeg foreslår, vi besøger dem. De kan måske vise vej.
Tag straks derhen og spørg, om nogen kan vise os vejen.
Ja, sir.
Så er det besluttet, general. Det her er Deres mission.
Jeg ville ikke have ønsket det anderledes.
Hvor er general Jackson, Jim?
Han er ude for at tale med officererne.
Hvorfor ved du så meget om, hvad generalen tænker, Jim?
Det gør ingen af os.
Generalen fortæller mig aldrig noget.
Men jeg ved det sådan her:
Generalen beder sine bønner to gange om dagen -
- morgen og aften.
Men hvis han står ud af sengen to-tre gange om natten for at bede -
- pakker jeg bare paksækken.
Så ved jeg, vi snart skal videre, og det bliver et helvedes hus om morgenen.
"Helvedes hus om morgenen."
Meget morsomt.
- Morsomt. - Ja.
Ja.
Vent.
Der er en anden vej.
En vej, der løber langt under nordstatslinjerne.
Wellford-drengen forklarede det.
Han følger os hen, hvor vejen møder hovedvejen -
- hvor vi drejer østpå og angriber flanken.
Vejen er længere, måske 1 8-20 km, men drengene kan klare det.
De har aldrig svigtet os.
Farvel, general.
Hvor mange tropper får De brug for?
Fem, general, hele mit korps.
Og hvad efterlader De til mig?
Anderson og McLaws' delinger.
De efterlader mig 1 2.000 mænd mod Hookers 70.000.
Hvis Hooker kommer op af skyttegravene -
- kunne han ødelægge ikke bare planen, men måske hele hæren.
Og der er stadig Sedgwick langs floden.
Hvor længe vil han sidde og glo på Marye's Hill? Hvor længe?
Vi har opdelt hæren før.
Overraskelsesmomentet er vigtigt. Vi må overfløje overfløjerne.
Vi må give igen med samme mønt.
Tag hele Deres korps, general Jackson og knus fjenden!
Gud være med Dem.
Drenge, mine dage er talte.
Min tid er kommet.
Ja, le bare. Men min tid er kommet.
Jeg har en 20-dollar, jeg har haft under hele krigen og et sølvur -
- min far sendte, mens jeg lå her.
Tag dem, når jeg er død, og giv dem til kaptajnen, så min far kan få dem.
Hvis nogen vil have mit tøj og mit tæppe, er de velkommen til det.
Mine rationer vil jeg slet ikke have.
Mit gevær og mine patroner vil jeg nok have på mig, når jeg dør.
Mr. Smith, fortæl folkene, at jeg ikke vil høre støj eller snak.
Soldater, der nøler, får bajonetten.
Og ingen musketter må lades før slaget. Hemmelighedskræmmeri . . .
Alt er afhængig af overraskelsesmomentet.
Sir, jeg skal give ordren videre.
Lad os bøje hovederne.
Gud, himmelske far, du, der ved alting.
Vi står atter over for en overvældende fjende.
En fjende, der tæller dobbelt så mange som os.
Men du har lært os ikke at frygte, men tro på dig.
Da filistrene stod over for dem, frygtede lsraels folk Goliat.
Deres hær var rædselsslagen. lngen turde møde den gigantiske kriger.
Men så førte du David, der blot var en dreng, frem.
Og Saul beVæbnede David med sit harnisk -
- og gav ham messinghjelm på.
Han gav ham også en ringbrynje på -
- og DaVid spændte sværdet om livet for at gå.
ORANGE-VEJEN
VEST FOR CHANCELLOR'S CROSSlNG
GENERALMAJOR OLlVER HOWARDS 1 1 . KORPS.
General Rodes, opstil Deres tropper på siden af vejen, med brigaden fremad.
- Hvornår er Colstons mænd fremme? - Vi er lige bag Dem.
General Lee, jeg angriber, så snart det er muligt.
Jeg stoler på, forsynet vil sikre os en strålende sejr.
Send det til general Lee.
General Rodes . . .
Noget kunne tyde på, vi hører fra Militærinstituttet i dag.
Opstil Deres brigade.
Der er to timers dagslys igen ... Er De klar, general Rodes?
Værsgo at rykke frem.
GENERAL ROBERT RODES' STYRKER
GENERAL RALElGH COLSTONS STYRKER
- Tilbage! - De kommer!
- Skulder ved skulder. - Tilbage!
Sigt, fyr!
Tilbage, red jer!
Tilbage!
Fyr! Tilbage!
lnd mellem træerne! Tilbage
lnd i træerne!
Hold geleddet! Hold geleddet!
Hold geleddet!
- Løb! Løb! - Angrib!
Fremad!
Hold stillingen! Sigt! Fyr!
Fremad!
Fyr!
GENERAL A.P. H lLLS STYRKER
Jeg vidste, du ville klare dig, dit store fjols!
Åh, Gud.
GENERALMAJOR JOSEPH HOOKERS MlLlTÆRE HOVEDKVARTER
lnd på linjen!
- Hold op med at løbe! - lnd på linjen!
Hold sammen!
Du godeste! Giv mig en bajonet!
- Hold op med at løbe! - Hold op med at løbe!
Hold op med at løbe!
Slut op om mig!
- Slut op om mig! - Slut op om generalen!
Vi er gået i stå, sir! Vi kan ikke se noget.
Linjerne er filtret sammen med Rodes' mænd. Der hersker forvirring.
Vi har brug for Hill!
Bed general Colston omgruppere.
Jeg vil opfordre General Hill til at rykke frem. Vi må ikke gå i stå!
De er på flugt, og det bliver de ved med at være, hvis vi presser dem!
General Hill, ryk Deres folk frem. Vi må fortsætte presset!
Vi kan knuse dem, hvis vi kan afskære dem.
De må ikke nå at omgruppere.
General, før Deres styrker frem og pres dem nordpå!
Ryk mod floden og De Forenede Stater. De må ikke undslippe, sir!
Det er sent, og vi kender ikke terrænet.
Rid med general Hill! l skal finde en vej gennem skoven mod nordøst!
- l skal finde bagtropppens stilling. - Javel, sir!
De skal afskæres, hr. general!
De er ved at grave sig ned. De må være føderale.
Man hører bedre om natten. De kan være langt væk.
Hr. general, vi er bag fjendens linjer. De bør ikke være her.
De har ret.
Det kan ikke gå, som jeg håbede!
Det må blive i morgen.
Mine herrer, lad os vende tilbage til vejen.
Skyd ikke! Det er jeres egne mænd!
Stop skydningen!
Det er jeres egne mænd!
Det er løgn! Mej dem ned!
lndstil skydningen! General Hill, de er vores egne!
Hvad har de gjort?
Hvem er det?
Du godeste, hr. general. Er De alvorligt såret?
Ja, det er jeg bange for, jeg er. l min skulder ...
Og her ...
Skaf en båre! Vi skal bruge en båre! Af sted!
- Vi må væk herfra, hr. general. - Her, det hjælper, sir.
Jeg vil holde det hemmeligt for tropperne.
Tak, hr. general.
Yankee'erne har opstillet et batteri lige derovre. Vi må væk herfra!
Løft! Forsigtig!
Kom. Klar, løft.
Fyr!
Lig stille, hr. general! Ellers bliver De dræbt!
Kom så ...
Kom så! Klar? Løft!
Doktor, det er rart at se Dem.
Jeg er . .. alvorligt såret.
Jeg er bange for, jeg skal dø.
Sir, vær venlig at drikke det her.
Det er whisky og morfin.
Deres højre hånd er ikke noget. Kuglen sidder under huden.
Det er de andre sår.
Jeg må undersøge Deres arm.
De får kloroform for at gøre det smertefrit.
Hvis jeg finder, at en amputation er nødvendig -
- må jeg så gennemføre den?
Jeg har fuldstændig tillid til Dem, dr. McGuire.
De må gøre, hvad De finder nødvendigt.
Træk vejret dybt, hr. general.
Hvilken uendelig velsignelse.
Velsignelse . ..
Det er ikke rimeligt, at general Jackson ikke oplever det her.
Nej, det er slet ikke rimeligt, men det er Guds vilje.
Han har mistet sin venstre arm. Jeg har mistet min højre hånd.
Hr. general . . .
Hvordan har De det?
De må ikke bekymre Dem om mig.
Men fortæl mig, hvordan vi klarer os.
Hr. general . . . Fjenden er flygtet over floden.
Vi besatte bakkerne ved Chancellorsville.
General Stuart klarede det godt i Deres sted.
Og Stonewall-brigaden ...
De var lige midt i det hele. "Husk Jackson!" råbte de.
Jeg hørte det hele dagen.
De kæmpede for "Stonewall".
Ja, det kunne ligne dem. De er en ædel flok.
Men det navn, "Stonewall", tilhører Brigaden, ikke mig.
Jeg har kuglen ...
Dr. McGuire lod mig beholde den kugle, han fjernede fra Deres hånd!
Det var en rund, glat en. Det må være en af vores.
Ja, jeg hørte det. De troede, jeg sov.
Det kunne ikke være undgået. Man kan ikke bebrejde nogen i krig.
Vi må alle tilgive.
Pas på trinet.
Mrs. Jackson.
Må jeg . . .?
Må jeg besøge min mand, før han skal begraves?
Begraves? Han er . ..
Åh, gud. Nej, nej. Det her er liget af Frank Paxton.
General Paxton flytter hans lig tilbage til Lexington.
Jeg kendte mr. Paxton. General Paxton, han er vores nabo.
Han kone græd, da han tog af sted.
Hun vidste nok, sådan noget her ville ske.
Tak.
Jeg var nødt til at fjerne Deres mands venstre arm og indbinde hans højre hånd.
Han kommer sig fint, men der er opstået et nyt problem.
Jeg tror, han er ved at få lungebetændelse.
- Må jeg se ham? - Ja da. Han er svag.
Jeg har givet ham medicin at sove på.
Han har store smerter, og medicinen får ham til at døse hen.
GUlNEA STATlON VED CHANCELLORSVlLLE
Hr. general, jeg har noget til Dem. Noget, De nok har savnet.
En ny medicin .. .
Meget vel, doktor ...
Nej, det er faktisk ikke min.
Men De vil have godt af den.
Hvor sødt ... For meget sukker.
Det er altid problemet med min espositas limonade . ..
Hvor er jeg glad for at se dig så smuk.
Nej .. . Nej, du skal være glad.
lngen triste ansigter .. . Der skal være munterhed i sygestuen.
Esposita ...
Min esposita.
Jeg ved, du med glæde ville give dit liv for mit -
- men jeg har accepteret min skæbne. Vær ikke trist.
Jeg håber, jeg kommer mig.
Bed for mig.
Men i dine bønner må du aldrig glemme at sige: "Din vilje ske."
Jeg er så glad for, du er her. Din limonade er så lækker.
- lkke for sød . . . - For meget sukker.
Det har jeg da aldrig sagt.
WASH lNGTON TEATER 8. MAJ 1 863
- Åh, Cæsar ... - Vil du løfte Olympus?
Store Cæsar . . .
Knæler Brutus ikke støvleløs?
Tal, hænder, for mig!
Et tu, Brute!
Så fald, Cæsar.
Frihed!
Tyranniet er dødt!
- Goddag, mrs. Chamberlain. - Goddag.
- Tak, fordi De blev. - Selv tak.
Kom og mød de andre skuespillere.
Mr. Harrison, mr. Booth, må jeg præsentere oberst Chamberlain og hans hustru.
Lad mig lykønske jer alle med en yderst bevægende fortolkning.
Dette er kun et skuespil.
Vi har hørt om Dem, oberst, -
- og hvordan De stod på broen over Rappahannock som Horatius, -
- mens hundreder flygtede i panik omkring Dem.
Hvordan kan vores stykke måle sig med, hvad De har set og gjort?
Husk, mine herrer, at jeg ikke er soldat af natur.
Jeg er lærer i retorik -
- og min læremester, som jeres, er Shakespeare.
Og nød De stykket, mrs. Chamberlain?
l høj grad.
Mr. Booth, sig mig noget.
Ser De Dem selv som helten eller skurken i Shakespeares stykke?
Ja, altså . . .
En skuespiller må altid se sig selv som en helt, mrs. Chamberlain -
- selv hvis rollen kun er en simpel soldat med blot én replik.
Ja. Det er op til publikum at afgøre, hvem der er helt, og hvem der er skurk.
Vi spiller bare de roller, vi får tildelt.
Hvordan ser De os, mrs. Chamberlain -
- Cinna og Brutus, som helte eller skurke?
Tja ...
De ædleste romere af dem alle -
- l kan ikke være skurke i Shakespeares øjne -
- skønt Dante gør jer til de værste skurke i verden -
- efter Judas lskariot.
Nej, l er ikke skurke for Shakespeare -
- men mon l er helte?
- Jeg taler for meget. Undskyld. - Nej.
Min elskede mand har fået et par dages orlov her -
- og alt ved disse dage fornøjer mig så inderligt.
Forvent ikke, jeg taler klogt om jeres stykke eller noget andet.
Mine øjne, mit hjerte, hele mit væsen danser ustyrligt af glæde -
- over at være sammen med den mand, jeg elsker.
Tak, fordi De berigede mit ophold her med disse udødelige ord. Tak.
Kom, Fanny. Vi må lade skuespillerne hvile efter deres anstrengelser.
Godaften.
Sikke en Cæsar, Harrison.
Sikke en Cæsar.
For ung til Cæsar. Henrik V.
Ja, Henrik V.
Med den stemme, der råber: "En gang mere ned i hullet!"
Åh, ja. Henrik V.
Lærer, ikke soldat.
Og en bedre skuespiller end nogen af os.
Men han har valgt den rigtige rolle i det rigtige stykke.
Han vil få bifald, længe efter vi er glemt.
Alt, vi kan gøre, Harrison, er, som jeg sagde til mrs. Chamberlain.
Alt, vi kan gøre, er at spille de roller, vi får tildelt.
Hvis en lærer i retorik kan blive soldat, så kan en skuespiller også.
Jeg har vidst i et stykke tid, jeg ikke kunne fortsætte sådan her.
Og nu .. .
Hvis yankeernes sag kan påvirke en mand som ham -
- så får vi brug for hver en mand, vi kan mønstre.
Jeg forlader scenen, Booth. Jeg må af sted.
Jeg hader, jeg afskyr hans sag.
Men bliver jeg slået ihjel af en mand som ham -
- vil jeg se det som en ære.
Ja, sir.
En ære.
Du har altid haft anlæg for melodrama, Harrison.
Hvorfor tror du, du bliver en bedre soldat end skuespiller?
Bliv her.
Din plads er her.
Hvorfor tror vi, at det, vi gør, er mindre værd, end hvad soldater gør?
Vi er måske blot skuespillere -
- men tænk på de ord, vi hjælper med at holde i live.
Hvem vil huske navnene på -
- dronning Elizabeths generaler og politikere?
Hvem vil nogensinde glemme -
- navnet -
- Shakespeare?
Er det . . . min elskede lille engel?
Min Julia .. .
Er det helt sikkert, doktor?
Ved han det?
Jeg har ikke fortalt ham det.
Så vil jeg gøre det.
Han må vide besked.
Han må være rede til det.
Min elskede . . .
Det er søndag i dag . . .
Du skal vide, at doktoren siger, du snart skal op i Himlen.
Er du ikke rede til at acceptere Guds vilje -
- hvis det er hans ønske, du skal af sted i dag?
Jeg . . . Jeg foretrækker det . . .
Jeg foretrækker det.
Så ...
Når denne dag er gået -
- vil du være hos den velsignede Frelser i al hans herlighed.
Det er mig ... der høster fordel ved at blive borttaget.
General Lee.
- Hvad nyt? - Hans tilstand er desværre håbløs.
Hans sår heler, men han er ved at dø af lungebetændelse.
Selvfølgelig kommer general Jackson sig.
Gud tager ham ikke fra os nu, hvor vi har så meget brug for ham.
Vil De se ham, sir?
Nej, det vil jeg ikke. Nej, sir.
Når De vender tilbage, er han sikkert i bedring.
Og når muligheden byder sig, så sig til ham, at jeg bad for ham i aftes . . .
. .. som jeg vist aldrig har bedt for mig selv.
Fortæl ham det.
Sir ...
Ryk den kolonne frem!
Send den kolonne frem!
Pendleton, få skik på den linje! Hvor er Smith?
Bed ham rykke den kolonne frem.
Ryk batterierne ind på midten af bakken. Der er ingen tid at spilde.
General Stuart, vis ingen nåde for dem, der krænker vore hjem og hjerter.
General Lee ... Vi må flytte krigen over i fjendens lejr.
l er den Første Brigade!
Fremad, tapre drenge ...
Videre!
Lad os krydse floden . ..
. .. og hvile i træernes skygge.
LEXlNGTON, VlRGlNlA 1 5. MAJ 1 863
Opmuntret af sejren ved Chancellorsville og i et forsøg på -
- at afslutte krigen besluttede Lee at invadere Nordstaterne med sin hær.
Den 1 . juli 1 863, mindre end to måneder efter Jacksons død -
- mødtes Nord- og Sydstaternes hære i Pennsylvania ved Gettysburg.
Denne film er dedikeret til mindet om John F. Maxwell 1 922 - 2001 -
- og Royce Applegate 1 939 - 2003
[Danish]