Guerrilla.Inc представя
ДЖИМ БРАУН
РАКЕЛ УЕЛЧ
БЪРТ РЕЙНОЛДС
::: 100 ПУШКИ :::
с участието на ФЕРНАНДО ЛАМАС
музика ДЖЕРИ ГОЛДСМИТ
режисьор ТОМ ГРИЙС
Хайде, приятел.
Идвай.
Хайде.
Хайде!
Той умря заради една пушка.
Много добре!
Заради какво?
Заради това?
Заради едно нищо! Заради нищо!
Хайде.
Стой!
Малката! Хайде!
Добро утро, амиго. Може би ще можеш да ми помогнеш.
Не говоря английски. Тук е Мексико.
Съжалявам. Не говоря испански.
Мога ли да ви помогна?
Какво ми каза? - Че вече сте в Мексико.
Всеки, който идва в Мексико трябва да говори испански.
Вие ли командвате тук?
Не, но аз говоря английски.
Виждали ли сте този човек?
Хей, Джо.
Добро утро скъпа. - Къде отиваш, Джо?
Ами, аз... тръгвам си.
Ти каза цял ден и цяла нощ.
Цяла нощ и цял ден?
Така ли казах?
Така каза. - Ах.
Ами, нещата се промениха.
Войници.
Да. Трябва да вървя.
Защо не пробвате в този хотел. Той може да е в него.
Смятате, че пускат индианци вътре?
Всеки, който си плаща, сър.
Един момент, моля.
Как се казвате?
Аз съм лейтенант Франц Фон Клеме от Германската Императорска Армия.
Аз съм военен съветник тук.
Аз съм Лайдекър Полицай.
Имаш ли някакви пари?
Пари? За какво по дяволите?
Махни се от прозореца!
За мен! Някакви пари за мен?
Видях, че имаш долари.
Мислех, че каза, че ме обичаш. - Разбира се.
Ще ми дадеш ли пари?
Ами да, по-късно може би.
Аз викам доста силно
и войниците може да дойдат
Искаш ли да говориш с тях?
Как искате да постъпим с тях?
Ами...
Какво имате предвид?
Прекъснали са железопътната линия.
Вашата линия.
О, на компанията. Не моята.
И защо го правят? По дяволите!
Защо ли?
Защото се бият с нас от 400 години?
Защото са индианци Яки ето защо.
Наричат ги los tigres de la rocas - тигрите на скалите.
Те казват, че вашата линия е на тяхна земя.
Какво ще правим?
О, както обичайно.
Каквото смятате, че е правилно.
Разбира се.
Много добре.
Вердуго
Вердуго...
Не участвам в това.
Прави каквото искаш. Направете съд.
Аз не участвам в това.
Виж
Аз знам цената на всяко нещо.
Куршумите си струват.
А тези не.
Не.
Слушай. Не бъди такъв.
Можеш да ми дадеш пари...
или ще ти създам проблеми.
Ела тук.
Сержант Палетес! - Сеньор!
Бягайте! Бягайте!
Бягайте, индианци! Бягайте, индианци, бягайте!
Бягайте!
Хей!
Хайде! Бързо!
Копеле!
Генерале. Той е наш пленник.
Съжалявам, но трябва да прекъсна забавлението ти горе.
Ти обърка войниците ми...
разпръсна индианците.
Много умно.
Но сега те хванах.
Да.
Нямаше да ме хванеш, ако хотела имаше задна врата.
Много умно. Много умно.
Генерале, недейте да правите това. Този човек е много ценен.
Ако ще го убивате, защо не ми го дадете?
Може би ще убия и теб.
Това няма да те донесе нищо.
Приятел ли ти е? - Не, не ми е приятел.
Ами, тогава, за какво ти е?
Банков обир.
Откраднал е 6,000 долара от банка във Финикс, Аризона.
Мистър Лайдекър...
Колко казахте, че е откраднал?
Шест хиляди долара.
Кога? - Преди 12 дена.
12 дена, а?
Аз виждам
50 долара.
Къде е останалото?
Изглеждаш като мексиканец, но не говориш като мексиканец.
Какъв по дяволите си ти? - Сигурен съм, че не съм проклет мексиканец.
Майка ми беше индианка Яки...
а баща ми беше от Алабама.
Разбирам.
Надявам се, че знаеш как се умира.
Уважавам мъжете, които умират добре.
А сега ми кажи - Къде са парите?
Парите. Всичките тези долари, за които говорите.
Къде са?
Жени и уиски. Това бих направил ако бях аз.
Охо!
Шест хиляди долара за 12 дни?
Охо!
Трябва да си най-големият жребец на света...
6,000 долара пръснати по курви за 12 дни?
Не.
Не, не са похарчени за жени и уиски.
Сега, за последен път - къде са парите?
Както той каза, шефе.
Половината от тях похарчих за уиски и жени...
А другата половина пръснах.
Извинете, сър, но ако е прекарал предишната нощ в хотела...
Не е ли така?
Да.
Да отидем и да огледаме.
Къде са парите?
Ей, приятел. Чух, че майка ти се продава по улиците.
Не мисля, че той разбира английски.
Всичко това е добре. Но, къде са парите?
Ти наистина си, честен служител на закона.
Нещо лошо ли има в това?
Не. Няма. Ти ме хвана, нали така?
Точно така.
Сега трябва да видя, как да се махнем от тук.
Виж, ти си изпълнител на американския закон но той няма общо с Мексиканската Армия.
Те няма да те оставят да си тръгнеш от тук.
Ами, защо не ни откупиш?
Парите не заслужават чак толкова, че да убиваме заради тях?
Не съм взимал пари.
Банката твърди друго. - Ох, добре. Аз ги взех.
Но ги похарчих преди два дни.
За какво ги похарчи? - Пушки.
Пушки?
Сто пушки за индианците Яки.
Тези бедни дяволи обесени на телефонните стълбове отвън...
Това са индианците Яки - моят народ.
Ами, ако казваш истината...
този генерал ще те убие наистина бавно.
Нека ти обясня за този генерал.
Наредиха му да се справи с Яките както намери за добре...
и той избра най-лесният начин.
Той просто убива всички.
Бил си достатъчно време в Щатите. Ти си американец като мен.
И знаеш добре, че не можеш просто да обикаляш и да обираш банки.
Да.
Но аз няма да върна там.
Да, ще дойдеш.
На два крака, на кон, или вързан за седлото, ти ще дойдеш с мен.
Как е от оная страна?
Отсам е пълно.
А как е от там?
Ами мисля, че с малко повече късмет, може да се измъкнем от тук.
О, да? - Да.
Ще скоча точно през този прозорец зад гърба ти.
Давай.
Сержант Палетес!
Хайде! Бързо!
Яки!
Конят ми!
Сержанте!
Мисля, че ги загубихме.
Всичките.
Донесе ли пушките?
Проклета кучка. Ромеро тебе ли изпрати?
Къде са пушките, Джо?
Как можа да изпрати жена?
Очакваха да бъде мъж. - Аха.
Къде са пушките, Джо?
В прохода Чилина не далеко от тук.
Ами, надявам се.
Там са.
И къде е изгодата за тебе, Джо?
Няма такава, Сарита.
Каза ми да взема пушките, и аз ги взех.
Защо ме гледаш толкова лошо? - Понеже те познавам.
Май доста си се вкиснала последните няколко години?
Да. Промених се.
Гледах докато бесеха баща ми...
и му помогнах да умре.
Чу ли!
Помогнах на баща си да умре.
Значи каза прохода Чилина?
Да.
Ще видим.
Мара.
По дяволите.
Защо правиш това?
Няма да правя нищо от това, което правих преди.
Ти си много добър, Джо. Не ми се рискува с тебе.
Да вървим. - Къде отиваме?
Обратно във Финикс.
Първо кажи, как стана така че ти дадоха значка?
Ами, предполагам, че приех работа, която никой друг не искаше.
Дори и така, ми отне цяла година за да получа работата.
Колко ти дадоха, за да ме върнеш обратно? - Двеста долара.
И постоянна работа.
По дяволите, това едва ли си е нещо, което си струва.
Ами, Джо това зависи от какво поставяш на първо място.
Да.
Аз никога не съм струвал и пукната пара, през целия ми проклет живот.
Никога не съм имал нещо, за което си струва да се говори.
Аз никога не съм имал постоянна работа.
Но сега най-накрая върша нещо за някого.
Най-накрая означавам нещо за някой.
Да. И обра банка.
Хайде.
Знаех си. Ти ме излъга.
Ни следа от пътека. Никакви хора. Никакво оръжие.
За какво говориш? Те са там. Хайде. Ще ти покажа.
Няма да ходиш никъде.
Къде го намери? - Не съм го намерил! Той ме намери!
Ще ни помогне ли?
Сеньор, ще ни помогнеш ли? - Не, по дяволите.
Защо не? Нямаш какво по-добро да направиш. - Това не е моя игра.
Хайде.
Пак се срещаме, а?
Ти, убиец!
Убиец!
Много лошо, че нямам време за тебе точно сега.
Лопез!
А сега ти...
Мистър Шериф.
Мистър мелез.
Трябва ми малко време и така ще те обработя,
че ще си готов да ми кажеш всичко, което искам.
Не се страхувам.
По дяволите! Дръж се на крака!
Върви в Ада!
Дявол те взел! Кучи сине..
Много добре!
Виж ти, какво са намерили селяните.
Пушки.
Двама индианци с тези мулета.
Как могат двама индианци...
да намерят 100 пушки?
Бяха одрани живи.
Бавно.
Но не казаха.
Чудесен ден, Вердуго.
Наистина е така, мистър Граймс.
Здравейте.
Казвам се Граймс.
Стивън Граймс.
О, това е много мило
Много мило.
Ами..
знаете ли, скъпи ми американци.
А какво търси порядъчен тип като вас в такова място?
Аз съм от компанията Саутърн Пасифик. Ние контролираме железницата тук.
Значи сте в добри отношения с този генерал, нали?
Вижте, Лайдекър, за какво е всичко това?
Ако не му кажете това, което иска да знае той ще ви убие.
Може би вие ще кажете някоя добра дума за нас.
Защо по дяволите просто не се махнете от тук?
Кажете му нещо. Каквото и да е.
Не си струва да умреш за 6000 долара.
И той ще ни пусне. Така ли?
Защо не се махнеш. Стига си ни досаждал.
Виж.
Ако те застреля, това ще създаде ужасни проблеми.
Това ще бъде ужасно за всички нас. - Със сигурност ще бъде.
За нас или за железницата? - За всички.
Знаеш за отношенията между Съединените Щати и Мексико.
Виж...
Не искаме да говорим с теб.
Разбра ли? Не искаме да говорим с теб.
Хей, чакай малко, Джо. Чакай малко.
Той има пушките. Държи и нас.
Какво имаме да губим?
Ще ти кажа какво ще направим.
Иди и кажи на генерала, че искам да говоря с него.
Как са хората ми? Напредват ли?
Ами, сър, те се бият добре, обучават се добре.
Но изглежда не взимат строевата подготовка много на сериозно.
Парадите ще са по-късно.
Важното е да могат да се бият
Сядай. Сядай.
Какво те безпокои?
Пушките, сър.
Някой въоръжава Яките.
Ако те се снабдят с още оръжие ще дръпнете тигъра за опашката.
Яките нямат пушките. Аз ги имам.
Да, сър. За момента ги имате.
Фон Клеме, безпокоите ме.
Това е моята цел, сър.
Не, имам предвид, че ти ме безпокоиш.
Ах! - Да.
Изглежда се страхуваш.
От какво?
Не знам.
Може би ако се върнеш в Мексико Сити...
Бих предпочел това най-много, сър, ако заповедите ми се променят.
Знаеш, че нямам нужда от теб.
Но, виждате ли, сър...
Ние германците сме тук, за да съветваме, и ние ви съветваме.
О, да.
А сега ми кажете, какъв перфектен съвет имате за мен този път?
Приключете с Яките, колкото се може по-бързо преди да са получили оръжието.
Знам!
Разбира се, че знаете. След това ги изпратете
на юг и ги продайте на търговците на дърво.
Не, не си струва. Цената е твърде ниска.
Ще трябва да ги храня, и да изпратя някои от хората ми с тях.
Докато ние продадем един Яки,
цената му ще е по-ниска от тази на една крава.
Тогава ги избийте всички.
Това ли е вашият съвет?
Това е моят съвет, сър.
Много добре.
През цялото време?
През цялото време тези 6,000 долара са били тук в двора ми, така ли?
Невероятно.
Аз ще го отведа с мен. Нали такава е сделката. Става ли?
Чакай! Чакай.
Кажи ми нещо.
Къде са останалите пушки?
Не знам за какво говориш.
Кога ще пристигнат?
Отговори на въпроса, индианецо.
Вие ги взехте всички. - Това не е отговор!
Няма повече пушки! - Откъде знаеш?
Знаеш ли, Лайдекър, както ти казах преди смятам, че и ти си част от играта.
Не съм част от нищо!
Този тук е откраднал 6,000 долара. За толкова пари не може да има повече пушки.
Отказваш да ми отговориш?
Виж, няма повече от проклетите пушки.
Много добре.
Много лошо, господа.
Сержант Палетес!
Какво значи това?
Изглежда ще ни разстрелят.
Вердуго, обещах им, че ако ти кажат за парите
ще ги пуснеш.
Граймс, ти управляваш железницата.
Аз управлявам щата Сонора.
И никога недей да го забравяш.
Моля Ви, сеньор Генерале! - Не!
Стой!
Знаеш ли какво?
Какво?
Мисля, че няма мърдане.
По дяволите, така е. Трябва да се измъкнем от тук.
Така ли? - Да.
Как? - Ами няма как..
Освен ръката на някой гигант да ни хване...
да ни измъкне от тук ида ни остави на някое място...
насред цяла камара от жени и уиски.
Не беше смешно.
Аз не съм се засмял.
Въобще не е смешно!
Стой на страна от чуждите работи.
Винаги съм казвал това и винаги съм постъпвал така.
Но виж ме сега. Умният Лайдекър.
Изправен до стената с банда мърляви индианци.
Това е доста лошо за тебе.
Защото тук ти е спукана работата, и това е дяволски лошо.
Знаеш ли защо? - Не знам. Защо?
Понеже можеш да бъдеш адски добър полицай. - Дяволски си прав!
Защото не ти пука от никой и нищо...
Също като онези големи момчета със значките.
Ти пък какво знаеш за значките?
Ти си просто някакъв мелез подвизаващ се край границата.
Знам доста.
Знам за проклетите малки градчета,
с бръснарниците и добре подстриганите им шерифи.
Знам и за големите градове...
полицаите с големи шкембета от Сент Луис.
Нищо не знаеш! - По дяволите не знам!
Изглеждат те от горе до долу, и вече си виновен!
Нямаш нужда от съд, също както и ние нямаме нужда в момента!
Понеже проклетите типове тука не се интересуват от никой и нищо, също като теб!
Затова си толкова добър със значката.
Вашингтон ще реагира много лошо на това.
Какво ще направят?
Ще изпратят нота, питайки - "Къде е нашият черен полицай?"
И какво? - Ще задават въпроси.
Ще задават на компанията ми много въпроси.
И ще получат отговори. Сигурен съм в това.
На твоята компания и пука само за влаковете...
не и за двама гринговци изгубени някъде в Мексико.
Огън!
Стойте, джентълмени.
Отче.
Синове мои, позволете ми да ви помогна.
Не сме ти никакви проклети синове.
Имаш сигурно повече от един посетител наоколо.
Страхът и отчаянието са човешки слабости.
Все още сме хора.
Пригответе се да си отидете в мир и любов.
Защо не поговориш с Вердуго малко за тези мир и любов...
вместо да се опитваш да ги дадеш на някой точно преди да умре.
Точно така. Няма човек, който да е готов за това.
Искам да си отидете с любов в сърцата.
А аз искам да отидеш в Ада!
Позволете ми да чуя вашата изповед.
Каквото и да държиш в тази книга, разкарай го от мене.
Лайдекър - Какво?
Съжалявам, че се замеси във всичко това.
Не съжаляваш и на половина, колкото мене.
Атака!
Какво по дяволите?
Дявол го взел! Хайде! Хайде!
Бързо!
Хайде! Хайде!
Искам главите им.
Каква жена само, нали?
Да, корава е.
Сега вече имаш проклетите пушки...
Какво ще правиш с тях?
Ще ги занеса на генерал Ромеро. - Генерал?
Защо всеки път, когато четирима мексиканци се съберат заедно,
един от тях се провъзгласява за генерал?
Виж.
Ромеро може да се нарича както си иска.
Знам го още от млад...
когато той поведе хората на борба.
Добър или лош, той е всичко, което имаме.
Добре е, че го имате, защото аз и тези тук тръгваме на север.
Ние ли?
Да.
Какво ще кажеш да изчакаме малко докато доставим пушките на генерал Ромеро?
След това ще дойда по-лесно.
Не е добре.
Лайдекър ти си твърдоглав кучи син.
Сам видя всичките тези индианци как висят обесени.
След всичките проблеми сега ние сме на път да вземем пушките.
Ние? - Да, ние!
Виж, аз изкарах 15 години в 9-та Кавалерия...
пазейки закона и гонех лоши индианци.
Но това тук не е моя работа, не е моята борба.
А освен това...
и без това не харесвам индианците.
Трябва да го убием!
Да.
Мисля, че тя е права.
Знаеш ли какъв ти е проблема?
Глупав си.
Просто си един черен пън!
Сега кой е глупав, кажи мелез такъв?
А?
Аз съм!
Издърпай ме!
Хайде!
Благодаря ти.
Не го убивай!
Да го оставя да те убие ли? Пушките, те са по-важни.
Не искам да влача задника му из цяло Мексико.
Реши ли? - Предполагам, че нямам много възможности?
Тук ще се разделим.
Закарайте пушките нагоре по реката.
Ще се видим в Делгадо.
Радвам се да се запознаем.
Какво гледат толкова?
За пръв път виждат чернокож.
Ако почакат още малко, ще видят този тук да се става на лютива чушка.
Със сигурност бих хапнал една добре изпечена пържола.
Два или три пъти до сега можеше да ме убиеш.
Да. Така е.
Трябваш ми. - За какво?
Мира.
Тези пушки. Заради тях Джо е тук.
А заради него, ти си тук.
Искам да ми помогнеш.
Не. Не искам да го правя.
Страхуваш ли се?
Да. Мисля, че да.
Но не от това да стрелят по мене. Това се е случвало и преди.
Лайдекър,
ако се присъединиш...
към нас за малко...
Няма да се притеснявам за Яки Джо.
След това можеш да го вземеш.
Май не го обичаш много?
Не.
Нямам му доверие. Той е лош.
Но е хитър...
и е важен за нас за сега.
Нищо друго?
Не.
Нищо.
Никакви сделки. Ще го отведа и няма да има сделка.
Имаме проблеми. Вердуго е на една миля зад нас, но не мисля, че ни е видял.
Взимайте пушките. Да се махаме от тук.
Хайде!
Адиос.
Благодаря ти, хлапе.
Давайте!
Хайде!
Сержанте! - Генерале!
Съберете всички деца и ги отведете в ранчото.
С ваше разрешение, генерале, можем да търсим пушките през това време.
Фон Клеме, ще ти кажа нещо веднъж завинаги...
и нека това да ти бъде урок за в бъдеше.
Никога не правя нещо напразно, запомни това!
Хумара.
Всички деца. Всички деца. В ранчото
Яки
Децата.
Взеха всички деца...
и ги държат заради пушките.
Държат ги и заради нас - Мога да се обзаложа.
Ами значи трябва да се върнем.
Виж, Сарита, аз мисля, че трябва да отидем при Ромеро...
да му дадем оръжията, и да съберем още хора?
Не. Трябва да спасим тези деца.
Ще го направим.
По добре да го направим бързо и тихо...
Ш-ш-ш!
Е, надявам се, че е бил готов за смъртта.
Да махнем децата от тук!
Ей, малкия. Как я караш?
Къде е Джо?
Където е уискито.
Мисля, че никога не можеш да им кажеш къде отново могат да отидат да пият.
Не стреляй, Лайдекър!
За Бога, не стреляй!
Не знаех, че това си ти. - Очевидно!
Хей, Джо виж какво открих.
Ей,
Още ли мислиш да ме водиш във Феникс със себе си?
Повярвай ми, омбре.
Ти... Глупав кучи сине...
По дяволите!
Какво ще правим с него?
Ами, каквото е прието и каквото мислите, че трябва.
Ще съм доволен лично да го очистя!
Лайдекър, но това е... Няма нужда.
Да го оставим жив. Може да ни потрябва по-късно.
Аз ще се погрижа.
Не искаш ли някоя рокля?
А?
Много е красива.
За мен?
Прекалено е красива за мен.
Тя имаше една подобна на тази когато баща ми работеше тук преди.
Но тя умря.
Жената на Вердуго.
Винаги съм искала такава.
Изглежда сякаш си родена за нея.
Лъжец. Но ти си много добър човек въпреки това, Лайдекър.
Предполагам.
Знам какъв съм. Няма нужда да се оглеждам.
Тогава защо си полицай?
Това ми е работата. Всеки трябва да прави нещо.
Каква е работата ти, не е толкова важно. Важното е, как я вършиш...
Добър ли си в това, което вършиш?
Ами то не е много различно от Кавалерията. Правя всичко каквото мога.
Е, трудна работа си е.
За всички лоши неща, които съм ти казала..
Сега ти давам това..
Не! Не! Не!
Не! Не! Моля те! Недей така!
Не искам.
Да живее Лайдекър!
Да живее Лайдекър.
Лайдекър!
Той умря вчера.
Ах, черният гринго! Чували сме за тебе.
Добър ден, генерале.
Днес е добър ден за пътуване и смятам да тръгваме.
Ей. Какво е това обращение?
Какво е това "генерале"?
Искаш да кажеш, че не знаеш? - Не, не знам.
Изглежда си избран за нов генерал от тях.
Аз не съм никакъв генерал. Това е просто...
възможно най-глупавото нещо. Някаква лудост!
Добър ден, генерале.
Виж, кажи им да се махат.
Кажи им, че не искам да вървят след мене.
Кажи им да се махат.
Кажи им, че не съм генерал.
Нито за проклетите индианци. Нито за никой.
Ти им кажи.
Струва ми се,
че пак ще работиш същото както в кавалерията.
Генерале!
Сигурен съм че пушките са тук някъде.
Мога да ти ги обещая, заедно с Ромеро.
Не.
Ако той сложи ръка на оръжието и амунициите
вероятно ще слезе от планините, и ще започне война.
Познавам Ромеро Той е умиращ тигър.
Той няма да слезе в равнината с армия от 10,000.
Не.
Лайдекър е човекът.
Искам главата му на кол по средата на площада, за да го видят всички.
На Лайдекър и на другите...
Сър, лично аз мисля, че трябва да преследваме Ромеро.
Сега ме слушай, Фон Клеме.
Познавам Ромеро. Познавам тези планини.
Познавам страната си, а ти - не!
Затова млъквай. Млъквай и следвай заповедите ми.
Искам Лайдекър.
Добър Вечер, Генерале. - Добър Вечер, Генерале.
Добър Вечер, Генерале.
Лайдекър!
Вечерята ти е почти готова
Питки ли? - Не
Виж какво намерих. Нали каза пържола
Така ли ще е?
Ако така го искаш?
Не. Дай ми това.
Тук?
Лайдекър, ти си моят мъж.
Знаеш ли, трябва да си внимателна с тези неща.
Не искам да съм внимателна.
Аз съм твоя за толкова дълго, колкото пожелаеш.
Искаш ли ме?
Вердуго за какво използва този влак?
Какво си решил да правиш? - Отговори на въпроса.
Виж сега, ти не можеш...
Няма да повреждаш влака, нали?
Още една минута и ще ти забода главата...
и ще я пратя по пощата в офиса ти у дома.
Влакът превозва войници и провизии от Ногалес за Хермосильо.
Охраняван е добре.
Прави ли някакви спирки по време на пътя?
Не.
Не, спира. - Има една водна кула...
точно насред полето.
Влака спира там.
Виж, нали няма да повредите влака?
Ще говорим сутринта.
Лайдекър.
Боже! Мили Боже!
Той няма да ти помогне.
Хей, момчета!
Едно момиче!
Не, не, не.
Той не е тук.
Може да не е пътувал този път...
понеже аз го наблюдавах през цялото време.
Колко от нашите загубихме? Не знам със сигурност.
Ей, ти свърши наистина добра работа.
Видя ли Граймс?
Не.
За последно го видях, когато влизахме.
Аз го видях. Беше на кон.
Гарантирам ти, че вече е в Ногалес.
И какво по дяволите ще правим сега?
Ще се натоварим на влака и продължаваме към града.
Здравейте. Добър ден. - Добър да е.
Вердуго?
Тук ли е?
Граймс, трябва да те застрелям.
Какво се опитваш да правиш, търсиш си приключения?
Това е добре, понеже тази роля не ти отива.
Кажете ми, мистър Граймс...
Как се случи така, че се оказахте на едно място заедно с тях?
Бях заплашен с оръжие и отведен. Бях пленник.
За толкова дълго? - Добре де.
Той се е върнал... най-накрая
Избяга, така ли? - Да.
Те ще атакуват град.
Така ли?
Как? - Те превзеха влака.
Сигурен ли си? Видя ли?
Чух плановете им.
Нямаше какво да направя. - Разбира се.
Вижте. Да ги оставим да дойдат.
И след като слязат от влака...
можем да ги изловим по улиците.
Мистър Граймс, това ще е най-глупавото нещо, което можем да направим.
Първо ги имате добре заклещени във влака...
и след това искате да им позволите да се пръснат по улиците и къщите?
Граймс...
Твоят влак ще бъде малка жертва в името на нашата кауза.
Иди горе да провериш картечницата. - Да, сър.
Стой!
Огън!
Сарита!
Всичко наред ли е?
Мисля, че да.
Мисля, че спечелихме?
Е..
Спечелихме.
Да.
Мисля, че мога да върна влака обратно в движение.
Мисля, че ще одобрите това.
Ще отнеме време, и ще имам нужда от хора за ремонта.
Да.
Важно е...
да знаем къде се намираме?
За какво по дяволите?
Ами, погледнете.
Сега вие сте техният водач.
Помислете за това.
Аз не съм им някакъв проклет закрилник. - Те мислят, че сте.
Така ли?
Това място е ваше, и вие имате армия.
С тях вие може да контролирате цялата област за добро или за лошо.
Готов ли сте да се откажете от това?
Да, по дяволите.
Не, не сте.
Мъж като вас...
с вашия интелект.
Целият щат може да бъде ваш. Цяла Сонора.
Не, по дяволите! Не. - Ваш е.
Изборът не е ваш. Изборът не във вашите ръце.
Знаете ли какво ще стане ако си тръгнете от всичко това? Ще настъпи анархия.
Какво? - Тези хора...
Вашите хора ще се скитат без водач.
И друг генерал ще дойде от Мексико Сити...
с нова армия и тези улици ще се залеят в кръв отново.
Вие ще имате нужда да придвижвате хора и муниции.
Ще имате нужда от железницата.
Сигурен съм, че можем да се разберем.
Лайдекър!
Хей, ти да не си тръгваш? - Да.
Не можеш да направиш това. Имам предвид, че аз няма да дойда.
Какво ще им кажеш? Какво ще им обясниш?
Ами ще им кажа, че просто не съм могъл да те върна, Джо.
Разбира се, те ще имат възможност да видят това сами.
Да, но ти си лидерът. Ако се махнеш тук ще настъпи анархия.
Ще потече кръв по улиците.
Виж, Джо, Сега те слушат теб.
Всъщност това е добра сделка за тебе.
Добре, Лайдекър, но какво ще правиш като се върнеш обратно?
Ти дойде тук без нищо, дори нямаше постоянен договор.
След всичките тези години нищо. - Да, вече мислих върху това.
Така ли? И какво измисли?
Мисля да се върна обратно и да стрелям още веднъж за последно.
Лайдекър, може би трябва да дойда обратно с тебе.
Не, ти не искаш това, Джо.
Ти принадлежиш на това място, а аз на Севера.
Както ти казах, искам да стрелям още веднъж.
И Джо... Късмет, амиго.
Добре, по дяволите, хайде да съберем тая армия!
Добре! Добре!
- КРАЙ -
Превод и субтитри : Guerrilla.Inc