Nej, men denna punkt av vår generals Q'erflöden mäter. Dessa hans goda ögon,
Att över krigens filer och mönster har glödt som pläterad Mars, nu böja, nu vända
Kontoret och hängivenheten för deras syn På en gulaktig front. Hans kaptenhjärta,
Som i striden i stora strider har sprängt spännen på hans bröst, förnekar allt humör
Och har blivit bälgen och fläkten Att kyla en zigenars lust.
Lägg märke till, så får du se i honom
Världens tredubbla pelare förvandlades till en strumpets idiot.
Se och se.
Om det verkligen är kärlek, berätta för mig hur mycket. - Det finns tiggeri i kärleken som kan räknas.
Jag ska ange hur långt jag ska bli älskad.
Då måste du ta reda på ny himmel, ny jord.
Nyheter, min goda herre, från Rom.
Grates mig! Summan.
Nej, hör dem, Antony.
Fulvia perchance är arg, eller vem vet om den knappskäggiga kejsaren inte har skickat
Hans kraftfulla mandat till dig, 'Gör detta eller detta; Ta in det riket och ge det rätten;
Utför inte, annars förbannar vi dig. ' - Hur min älskade?
Måhända? Nej, och som mest.
Du får inte stanna här längre; ditt misslyckande kommer från kejsaren. Därför hör det, Antony.
Var är Fulvias process? Caesars skulle jag säga. Både?
Ring budbärarna. Eftersom jag är Egyptens drottning, rodnar du, Antonius och ditt blod
| s Caesar's homager; annars är din kind skamfull när skrynklig tunga skäller ut. Budbärarna!
Låt Rom i Tiber smälta och den breda bågen av det varierade imperiet falla! Här är mitt utrymme.
Riken är lera; vår dungy earth lika matar odjuret som människan. Livets ädla
Är att göra så,
när ett sådant ömsesidigt par och en sådan tvilling inte kan - där jag binder,
På smärta av straff, världen att veta Vi står upp jämn.
Utmärkt falskhet! Varför gifte han sig med Fulvia och älskade inte henne?
Jag verkar vara den dåren jag inte är. Antony kommer att vara sig själv.
Men rörd av Cleopatra.
Nu, för kärlek till kärlek och hennes mjuka timmar, låt oss inte förväxla tiden med hård konferens;
Det finns inte en minut av våra liv som ska sträcka sig utan något nöje nu. Vilken sport ikväll?
Hör ambassadörerna.
Fie, krånglande drottning, som allt blir, att chide, att skratta,
Att gråta, vars passion strävar helt efter att göra sig själv, i dig, rättvis och beundrad!
Ingen budbärare än din, och helt ensam I kväll vandrar vi genom gatorna och noterar
Människors egenskaper. Kom, min drottning, igår kväll önskade du det.
Tala inte till oss.
Är Caesar med Antonius uppskattad så liten? - 8ir, ibland när han inte är Antony
Han kommer för kort av den stora egenskapen som fortfarande bör gå med Antonius.
| jag är ledsen att han godkänner den vanliga lögnaren,
Som således talar om honom i Rom; men jag hoppas på bättre gärningar imorgon. Vila dig glad!
Lord Alexas, söta Alexas, mest allt Alexas,
nästan absolut Alexas,
var är spåmannen som du berömde så till queen?
Siare! - Din vilja?
Är det mannen?
Är du inte, sir, som vet saker?
I naturens oändliga bok om hemlighet Lite kan jag läsa.
Visa honom din hand.
Ta in banketten snabbt; vin nog Cleopatras hälsa att dricka.
Bra sir, ge mig lycka.
| gör inte, men förutse. - Be då, förutse mig en.
Du ska ändå vara mycket rättvisare än du är.
Han menar i kött. - Nej, du ska måla när du är gammal.
Rynkor förbjuder! - Vex inte hans förkunnande. Var uppmärksam.
Tysta ner!
Du ska vara mer älskad än älskad. - Jag hade hellre värmt levern med att dricka.
Nej, hör honom. - Bra nu, en utmärkt förmögenhet!
Låt mig gifta mig med tre kungar i en förmiddag och änka dem alla.
Låt mig få ett barn vid femtio år, till vilket Herodes of Jewry kan hyra.
Nej, nej, hitta mig att gifta mig med Octavius ​​Caesar, och följ mig med min älskarinna.
Du ska överleva damen som du tjänar.
0O, utmärkt! Jag älskar långt liv bättre än fikon. Nej, kom, säg till Iras hennes.
Vi känner till alla våra förmögenheter.
Min, och de flesta av våra förmögenheter i natt, ska vara - berusade till sängs.
Det finns en handflata som förbehåller kyskhet, om inget annat.
E'en som den oflödande Nilus antar svält.
Dina förmögenheter är lika.
Men hur, men hur? Ge mig uppgifter.
| har sagt.
Är jag inte en tum förmögenhet bättre än hon?
Om du bara var en tum förmögenhet bättre än jag, var skulle du välja det?
Inte i min mans näsa.
Hysj, här kommer Antony. - Inte han. Drottningen.
Såg du min herre? - Nej, dam.
Var han inte här? - Nej, fru.
Han var glad till glädje, men plötsligt har en romersk tanke slagit honom.
Enobarbus! - Fru?
Sök honom och ta honom hit.
Var är Alexas? - Här till din tjänst.
Min herre närmar sig.
Vi ser inte på honom. Gå med oss.
Fulvia din fru kom först in på fältet.
Mot min bror Lucius? - Ja
Men snart slutade kriget och tidens tillstånd
Fick vänner till dem och samla deras styrka mot Caesar,
Vems bättre fråga i kriget från Italien Vid det första mötet dra dem.
Tja, vad värst?
Karaktären av dåliga nyheter infekterar kassören. - När det gäller dåren eller fegisen. På.
Detta är hårda nyheter - Sextus Pompeius har vågat Caesar och befaller
Havets imperium. Våra hala människor, vars kärlek aldrig är kopplad till förtjänaren
Tills hans öknar är förbi, börja kasta Pompey den store och alla hans värdigheter
På sin son, som - högt i namn och kraft, högre än både i blod och liv - står upp
För huvudsoldaten; vars kvalitet fortsätter, sidorna i världen kan fara.
Medan -
Antony, skulle du säga. -0, min herre!
Tala med mig hem; köttfärs inte den allmänna tungan. Namnge Cleopatra som hon heter i Rom;
Spåra dig i Fulvias fras och håna mina fel Med så full licens som både sanning och ondska
Ha makt att yttra.
Ber dig väl ett tag. - Till din ädla tjänst.
Dessa starka egyptiska kedjor måste jag bryta, eller förlora mig själv i prick.
Vilka nyheter nu?
Fulvia din fru är död.
Var dog hon? - I Sicyon.
Hennes längd av sjukdom, med vad mer allvarligt Importerar dig att veta, detta bär.
Förlåt mig.
Det är en stor ande borta! Så önskade jag det. Vad våra föraktar slänger ofta från oss,
Vi önskar det vårt igen. Det nuvarande nöjet, genom sänkning av revolutionen, blir
Motsatsen till sig själv. Hon är bra, hon är borta; Handen kunde plocka ryggen som knuffade på henne.
| måste från denna förtrollande drottning bryta av.
Tiotusen skadar mer än de sjuka jag vet Min tomgång kläcks. - Hur nu, Enobarbus!
Vad är ditt nöje, sir? - Jag måste skynda mig därifrån.
Varför dödar vi alla våra kvinnor.
Vi ser hur dödlig en ovänlighet är för dem; om de lider vår avgång, är döden ordet.
| måste vara borta. - Låt kvinnor dö under ett övertygande tillfälle.
Det var synd att kasta dem bort för ingenting,
men mellan dem och en stor sak bör de inte uppskattas någonting.
Cleopatra, som fångar men det minsta ljudet av detta, dör omedelbart;
| har sett henne dö tjugo gånger i mycket fattigare ögonblick.
Hon är listig förbi människans tanke.
Alack, sir, nej, hennes passioner består av ingenting annat än den finaste delen av ren kärlek.
Vi kan inte kalla henne vindar och vatten suckar och tårar;
de är större stormar och stormar än almanack kan rapportera.
Det här kan inte vara listigt i henne; om det är så gör hon en regnregn såväl som Jove.
Skulle jag aldrig sett henne!
F herre, du hade då lämnat osynligt ett underbart arbete,
som inte hade blivit blest med skulle ha gjort din resa obesvärad.
Fulvia är död.
Herr?
Fulvia är död.
Fulvia?
Död.
Varför, sir, ge gudarna ett tacksamt offer.
När det är gott för deras gudar att ta hustrun till en man från honom,
den visar för människan jordens skräddare;
tröstande däri, att när gamla kläder är slitna, finns det medlemmar att göra nya.
Om det inte fanns fler kvinnor förutom Fulvia, hade du verkligen gjort en klippning och ett fall att klaga.
Denna sorg kröns med tröst: din gamla smock ger fram en ny underkjol,
och faktiskt tårarna lever i en lök som borde vattna denna sorg.
De affärer som hon har gått in i staten Kan inte uthärda min frånvaro.
Och det företag du har tagit bort här kan inte vara utan dig,
speciellt Cleopatras, som helt beror på din bostad.
Inga fler lätta svar. Låt våra officerare märka vad vi syftar till. Jag ska bryta
Orsaken till vår hjälp till drottningen Och få henne tillåtelse att dela. För inte ensam
Fulvias död, men även bokstäverna till många av våra vänliga vänner i Rom
Framställningar hemma. Säg vårt nöje,
Till dem vars plats är under oss kräver att vi snabbt tar bort härifrån.
| ska inte.
Var är han? - Jag såg honom inte sedan.
Se var han är, som är med honom, vad han gör. | Skickade dig inte. Om du tycker att han är ledsen,
Säg att jag dansar; om i glädje, rapportera att jag plötsligt är sjuk. Snabb och återvänd.
Fru, tänker om du älskade honom varmt, du har inte metoden att genomdriva
Liknande från honom. - Vad ska jag göra ska jag inte göra?
I varje sak ge honom väg. Korsa honom i ingenting.
Du undervisar som en dåre: vägen att förlora honom.
Fresta honom inte så långt. Jag önskar, förlåt; Med tiden hatar vi det som vi ofta fruktar.
Men här kommer Antony. - Jag är sjuk och tråkig.
| jag är ledsen att andas till mitt syfte -
Hjälp mig bort, kära Charmian, jag ska falla.
Det kan inte vara så långt; naturens sidor Kommer inte att upprätthålla den.
Nu, min käraste drottning -
Be dig, stå längre bort från mig. - Vad är problemet?
| vet med samma öga finns det några goda nyheter.
Vad, säger den gift kvinnan du kan gå?
Skulle hon aldrig gett dig tillåtelse att komma!
Låt henne inte säga "det är jag som håller dig här. | har ingen makt över dig; hennes du är.
Gudarna vet bäst -
O, det var aldrig drottning Så mäktigt förrådt!
Ändå vid första | såg förräkningarna planterade.
Cleopatra -
Varför skulle jag tro att du kan vara min, och sant, fast du i svordom skakar de tronade gudarna,
Vem har varit falsk mot Fulvia? Riotous galenskap, att vara intrasslad med dessa mun-gjort löften,
Som bryter sig själva i svordomar!
Mest söta drottningen -
Nej, be dig, sök ingen färg för din resa, men farväl och gå.
När du stämde att du stannade var det dags för ord. Inget går då.
Evigheten var i våra läppar och ögon, Salighet i våra ögonbryn; inga våra delar så fattiga
Men var ett lopp i himlen. De är så stilla, eller du, världens största soldat,
Konst blev den största lögnaren.
Hur nu, dam?
| skulle jag få din tum. Du borde veta att det fanns ett hjärta i Egypten.
Hör mig, drottning:
Den starka nödvändigheten av tid befaller Våra tjänster ett tag, men mitt fulla hjärta
Förblir i bruk hos dig. Vår italienska lyser över med civila svärd;
den fördömda Pompey, rik på sin fars ära, kryper snabbt
In i hjärtan hos sådana som inte har blomstrat I det nuvarande tillståndet. Min mer specifika,
Och det som de flesta med dig skulle kunna säkra, är Fulvias död.
Även om ålder från dårskap inte kunde ge mig frihet, gör det från barnslighet. Kan Fulvia dö?
Hon är död, min drottning.
Titta här, och på din suveräna fritid läs de garbyler som hon vaknade; äntligen, bäst,
Se när och var hon dog.
O mest falsk kärlek!
Var är de heliga flaskorna du ska fylla med sorgligt vatten? Nu ser jag, jag förstår
I Fulvias död, hur min mottagna ska vara.
Gräla inte mer, men var beredd att veta vilka syften jag har, vilka är eller upphör,
Som du ska ge råd. Vid elden som snabbar upp Nilus slem, går jag därifrån
Din soldat, tjänare, som slutar fred eller krig som du påverkar.
Klipp min spets, Charmian, kom!
Men låt det vara; Jag är snabbt sjuk, och ja, så Antony älskar.
Min dyrbara drottning, förlåt,
Och ge sann bevis för hans kärlek som står för en hedervärd rättegång.
Så berättade Fulvia för mig. | böj, vrid åt sidan och gråta för henne,
Bjud sedan till mig och säg tårarna tillhör Egypten. Bra nu, spela en scen
Av utmärkt spridning, och låt det se ut som perfekt ära.
Du ska värma upp mitt blod. Inte mer.
Du kan göra bättre ännu; men detta är mötligt. - Nu med mitt svärd -
Och mål. Fortfarande reparerar han. Men det här är inte det bästa. Titta, prithee, Charmian,
Hur denna herculean romerska blir transport av hans kafé.
Jag lämnar dig, dam.
Tillmötesgående herre, ett ord.
Sir, du och jag måste dela, men det är inte det;
Sir, du och jag har älskat, men det finns det inte; Att du vet väl.
Något som jag skulle -
O, min glömska är en mycket Antony, och jag är alla glömda.
Men att din kunglighet håller ledighet ditt ämne,
| borde ta dig för ledighet själv.
'Det är svettande arbete att bära sådan ledighet så nära hjärtat
Som Cleopatra detta. Men sir, förlåt mig,
Sedan mina dödar mig när de inte gör det bra för dig.
Din ära kallar dig därav; Var därför döv för min okänsliga dårskap,
Och alla gudar följer med dig!
På ditt svärd Sit laurel seger och smidig framgång
Var sträckt framför fötterna!
Låt oss gå. Komma;
Vår åtskillnad förblir och flyger så att du, bosatt här, ändå följer med mig,
Och | följaktligen flyktig, här stanna kvar hos dig.
Bort!
Du kanske ser, Lepidus och hädanefter vet att det inte är Caesars naturliga vice att hata
Vår stora konkurrent. Från Alexandria Detta är nyheterna: han fiskar, dricker och slösar bort
Nattlamporna i fängelse; är inte mer manlig än Cleopatra eller drottningen av Ptolemaios
Mer kvinnlig än han; gav knappast publiken,
Eller vouchsafed att tro att han hade partners.
Du hittar det
En man som är abstrakt av alla fel som alla män följer.
| får inte tro att det finns ont tillräckligt för att mörkna all hans godhet.
Hans fel i honom verkar som himmelens fläckar, Mer eldig av nattens svarta, ärftlig
Snarare än köpt, vad han inte kan ändra än vad han väljer.
Du är för överseende. Låt oss bevilja att det inte är Amiss att tumla på Ptolemaios säng,
Att ge ett kungarike för en glädje, att sitta och hålla tipplingens tur med en slav,
Att rulle på gatorna vid middagstid och stå buffén
Med knivar som luktar svett. Säg att detta blir honom -
Eftersom hans lugn måste vara sällsynt, vem dessa saker inte kan skada -
men måste Antony Inget sätt ursäkta hans folier när vi bär
Så stor vikt i hans lätthet. - Här är fler nyheter.
Caesar, jag berättar dig, Pompeius växer i styrka,
Och det verkar som om han är älskad av dem som bara har fruktat kejsaren.
Menecrates och Menas, berömda pirater, får havet att tjäna dem,
som de öra och sår
Med kölar av alla slag. Många heta vägar De gör i Italien; gränserna maritima
Brist på blod att tänka på och spola ungdomsuppror. Inget fartyg kan kika fram men det är så snart
Taget som sett; för Pompeys namn slår mer än vad hans krig kunde motstå.
Antony, lämna dina laskiga vassegel. När du en gång
Slogs från Modena, där du dödade Hirtius och Pansa, konsulerna, vid din häl
Följdes hungersnöd, som du kämpade mot, även om det svagt uppväxt, med mer tålamod
Än vildar kan drabbas. Du drack den inaktuella hästarna och den förgyllda pölen
Vilka djur skulle hosta på.
Din gom förstörde sedan Det tuffaste bäret på den råaste häcken.
Ja, som hjorten när snö betar lakan, bjälkar du träd. På Alperna
Det rapporteras att du ätit konstigt kött, som vissa dog för att se på.
Och allt detta - Det sårar din ära att jag talar det nu -
Bärs så som en soldat att din kind Så mycket som långvarig inte.
"Det är synd på honom.
Låt hans skam snabbt köra honom till Rom. ”Det är dags vi twainar
Visade oss själva jag är fältet, och för detta ändamål Montera vi omedelbart råd.
Pompey trivs i vår ledighet.
Farväl, min herre. Vad du ska veta under tiden om uppståndelser utomlands, ber jag dig, herr,
Att låta mig vara delaktig.
Tvivlar inte, sir, jag visste det för mitt band.
Charmian! - Fru?
Ge mig att dricka mandragora. - Varför, fru?
Att jag kan sova ut denna stora tidsrymd Min Antony är borta.
Du tänker för mycket på honom.
0, det är förräderi! - Fru, jag litar inte på det.
Du, eunuch Mardian! - Vad är din höghet nöje?
Inte nu för att höra dig sjunga.
| ta inget nöje.
Har du tillgivenheter? - Ja, älskvärd fru.
Verkligen?
Inte i handling, fru, för jag kan inte göra något, men vad som verkligen är ärligt att göra.
Ändå har jag hårda tillgivenheter och tänker vad Venus gjorde med Mars.
O Charmian!
Var tror du att han är nu? Står han eller sitter han?
Eller går han? Eller är han på sin häst?
O lycklig häst, att bära Antonys tyngd!
Gör modigt, häst, för är du vem du rör dig?
Jordens demi-atlas, människans arm och burgonet. Han pratar nu,
Eller mumlande, ”Var är min orm av gamla Nilen?
För så kallar han mig. Nu matar jag mig med det mest utsökta giftet. Tänk på mig,
Det är med Phoebus 'kärleksfulla nypor svart och skrynkligt djupt i tiden.
Egyptens suveräne, hagel!
Hur mycket till skillnad är du Mark Antony!
Ändå kommer från honom, den stora medicinen har med sin tinkt förgyllt dig.
Hur går det med min modiga Mark Antony?
Det sista han gjorde, kära drottning,
Han kysste - den sista av många dubbla kyssar - Denna orienterade pärla.
Hans tal sitter fast i mitt hjärta.
Mitt öra måste plocka det därifrån. - "Bra vän", säger han,
'Säg att den romerska företaget till det stora Egypten skickar denna skatt av en ostron; vid vars fot,
För att reparera den lilla presenten kommer jag att dela hennes överdådiga tron ​​med kungariken. Hela öst,
Säg att du ska kalla henne älskarinna. ” Så han nickade, och nykter monterade en armhåla
Vem vågade så högt att det jag skulle ha talat var dumt dumt av honom.
Var han ledsen eller glad?
Liksom den tid o "året mellan ytterligheterna av varmt och kallt var han inte heller ledsen eller glad.
O väl uppdelad disposition! Observera honom, notera honom, goda Charmian, det är mannen; men notera honom.
Han var inte ledsen, för han skulle lysa över dem som gör sitt utseende av hans; han var inte glad,
Som tycktes berätta för dem att hans minnes låg i Egypten med sin glädje; men mellan båda.
O himmelsk mingel! Var du ledsen eller glad,
Endera digas våld blir, det gör ingen annan också.
Har du mina inlägg?
Ja, fru, tjugofem budbärare. Varför skickar du så tjock?
Vem är född den dagen när jag glömmer att skicka till Antony
Skall dö en tiggare. Bläck och papper, Charmian.
Välkommen, min goda Alexas. Älskade |, Charmian, någonsin Caesar så?
F, den modiga Caesar!
Var kvävd med en sådan annan betoning! Säg "den modiga Antonius".
Den tappra Caesar!
Av Isis kommer jag att ge dig blodiga tänder
Om du med Caesar paragon igen Min människa.
Genom din nådigaste ursäkt, | sjung men efter dig.
Mina salladsdagar, när jag var grön i dom, kall i blod,
Att säga som jag sa då. Men kom bort, skaffa mig bläck och papper.
Han ska varje dag ha flera hälsningar, eller så kommer jag att få människor i Egypten.
Om de stora gudarna är rättvisa, ska de hjälpa de rättfärdigaste människornas gärningar.
Vet, värdig Pompeius, att det de fördröjer, förnekar de inte.
Medan vi är friare till deras tron, förfaller Det vi stämmer för.
Vi, okunniga om oss själva, tigger ofta våra egna skador, som de kloka makterna
Förneka oss för vårt bästa; så hitta vi tjänar genom att förlora av våra böner.
| ska göra det bra. Folket älskar mig, och havet är mitt;
Mina krafter är halvmåne, och mitt förtjusande hopp säger att det kommer till det fulla. mark Antony
I Egypten sitter vid middagen och kommer inte göra några krig utan dörrar. Caesar får pengar var
Han tappar hjärtan. Lepidus smickrar båda, av båda är smickrade; men han älskar inte heller,
Inte heller bryr sig någon om honom.
Caesar och Lepidus är i fält. En mäktig styrka som de bär.
Var har du det här? 'Det är falskt.
Från Silvius, sir. - Han drömmer.
| vet att de är i Rom tillsammans Letar efter Antony. Men alla charmar av kärlek,
Salt Cleopatra, mjuk din avtagande läpp! Låt trolldom gå med skönhet, lust med båda,
Bind upp libertinen i ett festerfält, håll hjärnan fum.
Hur nu, Menecrates?
Detta är mycket säkert att jag ska leverera: Mark Antony är varje timme i Rom
Förväntat. Eftersom han gick från Egypten är det ett utrymme för längre resor.
| kunde ha gett mindre materia Ett bättre öra. Menas, jag tänkte inte
Denna kärleksfulla surfare skulle ha tagit på sig rodret för ett sådant litet krig. Hans soldatskap
Är två gånger den andra. Men låt oss lyfta Ju högre vår åsikt är, att vår rörelse
Kan från knäet på Egyptens änka plocka den neustriga trötta Antonius.
| kan inte hoppas att Caesar och Antony väl hälsar tillsammans.
Hans döda fru gjorde överträdelser mot Caesar;
Hans bror stred mot honom, även om jag tror inte rörd av Antony.
| vet inte, Menas, Hur mindre fiendskap kan vika för större.
Var det inte så att vi stod emot dem alla,
'' Gravida skulle de ha fyrkant mellan sig,
Ty de har underhållit tillräckligt mycket för att dra sina svärd. Men hur rädslan för oss
Får cementera deras uppdelningar och binda upp Den smärre skillnaden vet vi ännu inte.
Var som våra gudar inte har gjort! Det står bara våra liv att använda våra starkaste händer.
Kom, vänner.
Bra Enobarbus, det är en värdig gärning, och du ska bli frisk, att be din kapten
Till mjukt och skonsamt tal.
| ska be honom att svara som han själv. Om Caesar rör honom,
Låt Antony titta över Caesars huvud och tala lika högt som Mars.
'Det är inte en tid för privat magbesvär.
Varje gång tjänar för den fråga som sedan föds i den.
Men små till större saker måste vika. - Inte om de små kommer först.
Ditt tal är passion; men ber dig, rör upp inga glöd. Här kommer den ädla Antonius.
Och där, Caesar.
Ädla vänner:
Det som kombinerade oss var jättebra och låt inte en smalare handling göra oss. Vad är fel
Må det försiktigt höras. När vi diskuterar Qur trivial skillnad högt, begår vi
Mord i läkning av sår. Då, ädla partners, snarare än jag ber allvarligt,
Rör dig de suraste punkterna med de sötaste termerna, och inte heller blir curstness till det här.
'Det talas bra.
Var vi inför våra arméer och att slåss, | borde göra det.
Välkommen till Rom.
Tack.
Sitta. - Sitt, sir.
Nej då.
| lär dig att du tar saker som inte är så, eller när du är, oroar dig inte.
| måste skratta åt Om eller för ingenting eller lite,
| borde säga mig själv förolämpad, och med dig är jag främst världen; mer skrattade åt att jag borde
En gång namnge dig avvikande, när du ska låta ditt namn
Det berörde mig inte.
Jag var i Egypten, Caesar, vad var det inte för dig?
Inte mer än att jag bor här i Rom kan vara för dig i Egypten. Ändå om du där
Tränade jag i min stat, kanske ditt var i Egypten kan vara min fråga.
Hur tänker du, "övat"?
Du kanske är nöjd med att fånga upp min avsikt. Vad här hände mig. Din fru och bror
Gjorde krig mot mig, och deras tävling var tema för dig; du var krigsordet.
Du misstänker ditt företag. Min bror uppmanade mig aldrig i sin handling. Gjorde han inte snarare
Gör dessa krig lika mot min mage, har du lik din sak? Om du lappar en gräl,
Det får inte vara med detta.
Du prisar dig själv genom att lägga domfel för mig,
Men du lappade på dina ursäkter.
Inte så, inte så. När det gäller min fru, | skulle du ha hennes ande i en sådan annan;
Den tredje o''världen är din, som med en snäpp Du kan gå lätt, men inte en sådan fru.
Skulle vi ha alla sådana fruar,
så att männen kan gå i krig med kvinnorna!
| skrev till dig vid upplopp i Alexandria;
Du fick mina brev i fickan, och med hån gjorde jag min missivitet ur publiken.
Sir, han föll på mig, erkände då,
Tre kungar hade jag nyligen festat och ville ha det jag morgon. Men nästa dag
| berättade för mig om mig själv, vilket var lika mycket som att jag bad honom om ursäkt.
Låt denna karl inte vara något av vår strid.
Du har brutit din eds artikel,
som du aldrig ska ha tunga att betala mig för.
Mjuk, Caesar! - Nej, Lepidus, låt honom tala.
Äran är helig som han talar om nu, antar att jag saknade den.
Men vidare, Caesar - Artikeln om min ed.
Att låna mig vapen och hjälp när jag krävde dem, vilket ni båda förnekade.
Försummat, snarare;
Och sedan när förgiftade timmar hade bundit mig från min egen kunskap. Så nästan som jag kan
Jag spelar ånger åt dig. Sanningen är att Fulvia, för att få mig ut ur Egypten, gjorde krig här,
För vilket jag själv, det okunniga motivet, ber om ursäkt, som det passar min ära
Att böja sig i ett sådant fall. - 'Det är ädelt talat.
Om det kan glädja dig att inte genomdriva ytterligare sorgarna mellan er; att glömma dem helt
Kom ihåg att nutiden behöver tala för att försona dig.
Värt talat, Maecenas.
Eller om du lånar varandras kärlek för ögonblicket,
när du inte hör fler ord från Pompeius, kan du returnera det igen.
Du är bara en soldat, tala inte mer.
Den sanningen borde vara tyst, | hade nästan glömt.
Du felar denna närvaro, talar därför inte mer.
Gå till, då; din omtänksamma sten.
| tycker inte mycket om saken, men sättet för hans tal;
vi kan förbli i vänskap,
våra förhållanden Så olika i sina handlingar.
Men om jag visste vilken båge som skulle hålla oss starka,
från kant till kant Q "th" världen jag skulle driva den.
Ge mig ledighet, Caesar.
Tala, Agrippa.
Du har en syster på mors sida, beundrad Octavia.
Stora Markus Antony är nu änkling.
Säg inte det, Agrippa.
Om Cleopatra hörde dig, var din tillrättavisning välförtjänt av utslag.
| Jag är inte gift, Caesar. Låt mig höra Agrippa vidare tala.
Att hålla dig i evig vänskap, att göra dig till bröder och att sticka dina hjärtan
Med en glidande knut, ta Antony Octavia till sin fru, vars skönhet hävdar
Inte värre en man än de bästa männen, vars dygd och vars allmänna nåd talar
Det som ingen annan kan säga. Genom detta äktenskap Alla små svartsjuka, som nu verkar bra,
Och alla stora rädslor, som nu importerar deras faror, skulle då vara ingenting. Ursäkta vad jag har talat,
För det är en studerad, inte en nuvarande tanke.
Kommer Caesar att tala?
Inte förrän han hör hur Antony berörs med det som redan talas.
Vilken kraft finns i Agrippa Om jag skulle säga, 'Agrippa, var det så',
För att göra det här bra?
Caesars kraft och hans kraft till Octavia.
Får jag aldrig Till detta goda syfte, som så rättvist visar,
Dröm om hinder! Låt mig få din hand Vidare denna nådeakt; och från denna timme
Brödernas hjärta styr i våra kärlekar och svänger våra fantastiska mönster!
Där är min hand.
En syster jag testamenterar dig som ingen bror älskade någonsin så mycket. Låt henne leva
Att gå med i våra riken och våra hjärtan; och flyga aldrig bort våra kärlekar igen!
Lyckligtvis amen!
Tiden kallar på.
Av oss måste Pompey för närvarande sökas, annars söker han oss.
Var ligger han? - Om berget Misena.
Vad är hans styrka till lands? - Bra och växande.
Men till sjöss är han en absolut mästare. - Så är berömmelsen.
Ändå, innan vi sätter oss i vapen, skickar vi verksamheten vi har pratat om.
Med största glädje, Och bjuder in dig till min systers syn,
Vart rakt jag leder dig.
Låt oss, Lepidus, inte sakna ditt företag. - Noble Antony, inte sjukdom borde hålla mig kvar.
Välkommen från Egypten, sir.
Halva kejsarens hjärta, värda Maecenas! Min ärade vän Agrippa!
Bra Enobarbus!
Vi har anledning att vara glada över att saker och ting smälts så bra. Du bodde väl i Egypten.
Ja, herre, vi sov dagen av ansikte och gjorde natten ljus med att dricka.
Åtta vildsvin rostade hela vid en frukost, men tolv personer där.
Är detta sant? - Det här var bara som en örnfluga.
Vi hade mycket mer monströs festmåltid.
Hon är en mest triumferande dam, om rapporten är fyrkantig för henne.
När hon först träffade Mark Antony, satte hon upp hans hjärta på floden Cydnus.
Där verkade hon verkligen, eller så tänkte min reporter sig bra för henne.
| ska berätta för dig.
Pråmen hon satt i, som en bränd tron ​​Brann på vattnet. Koppen slogs guld;
Lila seglen och så parfymerade att Vindarna var kärlekssjuka med dem.
Årorna var silver,
Vilket för melodiflottar höll slag och gjorde vattnet som de slog att följa snabbare
Som kärleksfull av deras slag. För sin egen person började det all beskrivning: hon ljög
I hennes paviljong - tyg av guld, av vävnad -
O'erpicturing att Venus där vi ser Den fina outwork naturen. På varje sida henne
Stod ganska fördjupade pojkar, som le Cupids, med dykare-färgade fans, vars vind verkade
Att lysa de känsliga kinderna som de svalnade, och vad de ångrade gjorde.
Q sällsynt för Antony!
Hennes skonsamma kvinnor, liksom Nereides, så många sjöjungfrur, skötte henne jag är ögon,
Och gjorde sina böjningar smyckade. Vid rodret styr en till synes sjöjungfru. Silken tackla
Svälla med beröringarna av de blommmjuka händerna, som inramar kontoret. Från pråmen
En konstig osynlig parfym träffar känslan av de intilliggande kajerna. Stadsbesättningen
Hennes folk på henne; och Antony, tronad jag är marknadsplats, satt ensam,
Whistling to thair, som, men för vakans, hade gått att titta på Cleopatra också,
Och gjorde ett gap i naturen. - Sällsynt egyptisk!
När hon landade skickade Antony till henne och bjöd in henne till kvällsmat. Hon svarade,
Det borde vara bättre att han blev hennes gäst, vilket hon bad. Vår artiga Antony,
Vem neer ordet "ingen" kvinna hörde tala, att vara kappad tio gånger över, går till festen,
Och för hans vanliga, betalar hans hjärta för vad hans ögon bara åt.
Royal wench!
Hon lät den stora kejsaren lägga sitt svärd i sängen; Han plogade henne, och hon beskärde.
| såg henne en gång Hop fyrtio steg genom allmän gatan,
Och efter att ha tappat andan talade hon och pustade, att hon gjorde defekt perfektion
Och andfådd andas fram.
Nu måste Antony lämna henne helt.
Aldrig. Han kommer inte.
Ålder kan inte vissna henne eller skräddarsy hennes oändliga variation.
Andra kvinnor klär De aptiter de matar,
men hon blir hungrig Där mest hon tillfredsställer.
För skämmaste saker Bli sig själva i henne,
att de heliga prästerna välsignar henne när hon är riggish.
Om skönhet, visdom, blygsamhet kan lösa Antonius hjärta,
Octavia är ett välsignat lotteri för honom.
Låt oss gå.
Bra Enobarbus, gör dig själv till gäst medan du bor här.
Ödmjukt, sir, jag tackar dig.
Världen och mitt stora kontor kommer ibland att skilja mig från din barm.
Hela tiden inför gudarna ska mitt knä böja mina böner
Till dem för dig.
God natt, min herre. Min Octavia, läs inte mina fläckar i världens rapport.
| Jag har inte behållit min fyrkant, men det som kommer kommer att ske genom allt.
God natt, kära dam.
God natt, min herre. - Godnatt.
Nu, sirrah: önskar du dig själv i Egypten?
Skulle jag aldrig ha kommit därifrån, och inte heller du dit!
Din anledning, om du kan?
| se det i min rörelse, ha det inte i min tunga; men ändå hade du dig till Egypten igen.
Säg till mig, vems förmögenhet ska stiga högre, Caesar eller min?
Caesars.
Därför, O Antony, stanna inte vid hans sida. Din demon - som din ande som håller dig - är
Ädel, modig, hög oöverträffad, där Caesars inte är. Men nära honom din ängel
Blir hörd, som oowerpower; gör därför tillräckligt med utrymme mellan er.
Tala inte detta mer. - Till ingen utom dig; inte mer än när till dig.
Om du spelar med honom i något spel, är du säker på att förlora. Din glans blir tjockare
När han lyser förbi. Jag säger åter, din ande är alla rädda för att styra dig nära honom;
Men han är borta, det är ädelt. - Gå bort.
Var det konst eller hap, han har talat sant. Tärningarna lyder honom,
Och i våra sporter svimmar min bättre listiga under hans chans.
Ge mig lite musik.
| vilja till Egypten;
Musik, humörig mat av oss som handlar i kärlek.
Och även om jag gör det här äktenskapet för min frid, så är jag det.
Låt det vara. Låt oss till biljard. Kom, Charmian.
Min arm är öm. Bästa spel med Mardian.
Liksom en kvinna med en eunuch spelade som med en kvinna. Kom, du ska leka med mig, sir?
Så bra jag kan, fru.
Och när god vilja visas, men inte komma för kort,
Skådespelaren kan be om ursäkt. Jag kommer ingen nu.
Ge mig min vinkel; vi kommer till floden. Där, min musik som spelas långt borta, kommer jag att förråda
Tawny-finned fiskar.
Min böjda krok ska tränga igenom deras smala käkar,
och när jag drar upp dem kommer jag att tänka dem alla en Antony
Och säg "Aha! Du är fångad".
"Det var glad när du satsade på din fiske, när din dykare
Hängde en saltfisk på kroken, som han med brinnande drog upp.
Den gången? - O gånger! - | skrattade honom av tålamod; och den natten
| skrattade honom till tålamod, och nästa morgon, Ere den nionde timmen, drack jag honom till hans säng;
Lägg sedan på mina däck och mantlar på honom medan | bar sitt svärd Philippan.
0, från Italien!
Ram ditt fruktbara budskap i mina öron, den långa tiden har varit karg.
Fru, fru -
Antonio är död! Om du säger det, skurk, dödar du din älskarinna; men bra och gratis,
Om du så ger honom, finns det guld, och här är mina blåaste ådror att kyssa - en hand som kungar
Har läppat och darrat kyssar.
Först, fru, han har det bra.
Det finns mer guld. Men sirrah, mark, vi använder Att säga att de döda har det bra. Ta med det,
Det guld jag ger dig kommer jag att smälta och hälla ner din dåliga uttalande hals.
Bra fru, hör mig. - Tja, gå till, det gör jag.
Men det finns ingen godhet i ditt ansikte, om Antony var fri och hälsosam - så tår en tjänst
Att basunera sådana goda nyheter! Om inte bra, skulle du komma som en raseri krönt med ormar,
Inte som en formell man. - Kommer du inte att höra mig?
| tänka att slå dig innan du talar. Men om du säger att Antony lever, är det bra,
Eller vänner med Caesar, eller inte fångna honom,
Jag ska sätta dig i en dusch av guld och hagla rika pärlor på dig.
Fru, han mår bra. - Bra sagt.
Och vänner med Caesar. - Du är en ärlig man.
Caesar och han är större vänner än någonsin. - Gör dig en förmögenhet från mig.
Men ändå, fru -
| gillar inte "Men ändå"; det dämpar det goda företräde. Kik på "Men ändå"!
"Men ändå" är som en gaoler för att föra fram någon monsterlig felaktighet. Prithee, vän,
Häll ut förpackningen till mitt öra,
De goda och dåliga tillsammans: han är vän med Caesar,
I hälsotillstånd säger du, och du säger, fri.
Gratis, fru? Nej! Jag gjorde ingen sådan rapport. Han är bunden till Octavia.
För vilken bra tur? - För bästa tur som jag har lagt mig.
| jag är blek, Charmian. - Fru, han är gift med Octavia.
Den mest smittsamma pesten över dig!
Bra fru, tålamod. - Vad säger du?
Därför, hemsk skurk, annars kastar jag dina ögon
Som bollar före mig! Jag kommer att ta bort ditt huvud!
Du ska piskas med tråd och stuvas i saltlake och smyckas i ling'ring-knipa!
Nådig fru, | som inte ger nyheterna inte matchen.
Säg det inte så, en provins som jag ska ge dig och göra dina förmögenheter stolta.
Det slag du hade ska göra din frid för att jag fick raseri,
Och jag ska starta dig med vilken gåva förutom din blygsamhet kan tigga.
Han är gift, fru.
Rogue, du har levt för länge!
Nej då, 'jag springer.
Vad menar du, fru? Jag har inte gjort något fel.
Bra fru, håll dig själv inom dig själv. Mannen är oskyldig.
Vissa oskyldiga undviker inte åskan.
Smälta Egypten till Nilen, och vänliga varelser förvandla allt till ormar!
Ring slaven igen.
Även om jag är arg kommer jag inte att bita honom. Ringa upp! - Han hörs komma.
| kommer inte att skada honom.
Dessa händer saknar adel, att de slår A mer än jag själv, eftersom jag själv
Har gett mig själv orsaken.
Nej! - Kom hit, sir.
Även om det är ärligt är det aldrig bra att få dåliga nyheter. Ge till ett nådigt meddelande
En mängd tungor, men låt dåliga nyheter berätta för sig själva när de känns.
| har gjort min plikt.
Är han gift?
| kan inte hata dig sämre än jag Om du igen säger "Ja".
Han är gift, fru.
Gudarna förvirrar dig, håller du där fortfarande?
Ska jag ljuga, fru? - 0, jag skulle du gjorde,
Så halva mitt Egypten var nedsänkt och gjorde en cistern för skalade ormar!
Han är gift? - Jag längtar efter din höghet.
Han är gift? - Var inte upprörd över att jag inte skulle förolämpa dig;
Att straffa mig för vad du får mig att göra verkar mycket ojämlik. Han är gift med Octavia.
0, att hans fel skulle göra dig till en skurk, Det är inte vad du är säker på! Få dig därifrån.
Varorna som du har tagit med från Rom är alltför kära för mig. Lägg dem på din hand,
Och ångras av dem!
Bra din höghet, tålamod.
När jag berömde Antonius, har jag bedömt Caesar. - Många gånger, fru.
| Jag har betalt för nu. Led mig därifrån; | svag. O Iras, Charmian! 'Det spelar ingen roll.
Gå till killen, bra Alexas. Be honom rapportera funktionen av Octavia, hennes år,
Hennes lutning. Låt honom inte utesluta hårets färg. Säg mig snabbt.
Låt honom för alltid gå! Låt honom inte, Charmian.
Även om han är målad på ett sätt som en Gorgon, är den andra vägen en Mars.
Be dig, Alexas, ge mig besked om hur lång hon är.
Synd mig, Charmian, men tala inte till mig.
Led mig till min kammare.
Ta plats för Caesar! - Flytta på er!
Ta plats för Caesar! - Gör plats för Antony!
Dina gisslan har jag, så har du min också, och vi ska prata innan vi slåss.
De flesta möter att först kommer vi till ord,
och därför har vi skickat våra skriftliga syften innan oss,
Som om du har funderat över, låt oss veta om "twill bind upp ditt missnöjda svärd
Och bär tillbaka till Sicilien mycket lång ungdom som annars måste förgås här.
Till er alla tre, senatorerna ensamma i denna stora värld,
De viktigaste faktorerna för gudarna: Jag vet inte varför min far skulle hämnas vill,
Efter att ha fått en son och vänner sedan Julius Caesar, som hos Philippi, den goda Brutus, spökade,
Där såg du arbeta för honom. - Ta din tid.
Du kan inte frukta oss, Pompeius, med dina segel.
Vi pratar med dig till sjöss.
På land vet du hur mycket vi räknar dig.
På land räknar du mig verkligen av min fars hus.
Berätta gärna för oss - Hur du tar de erbjudanden vi har skickat dig.
Det är poängen.
Som inte uppmanas till, men väger Vad det är värt att omfamna.
Och vad kan följa För att prova en större förmögenhet.
Du har fått mig att erbjuda Sicilien, Sardinien; och jag måste
Rida hela havet av pirater; sedan att skicka mått av vete till Rom. Denna 'girighet,
Att dela med ohackade kanter och bära tillbaka Våra tullar ointydda.
Det är vårt erbjudande. - Vet då
| kom före dig här en man beredd att ta detta erbjudande. Men Mark Antony
Sätt mig lite otålig. Du måste veta när Caesar och din bror slog,
Din mor kom till Sicilien och tyckte att hennes välkomnande var vänlig.
| har hört det, Pompey,
Och jag är väl studerad för ett liberalt tack vilket jag är skyldig dig.
Låt mig få din hand.
| tänkte inte, herre, att ha träffat dig här.
Sängarna I'th 'East är mjuka; och - - Eftersom jag såg dig senast,
Det är en förändring på dig.
Jag vet inte vad som räknar hård förmögenhet på mitt ansikte,
Men i min barm ska hon aldrig komma för att göra mitt hjärta till hennes vasal.
Tja, träffades här. - Jag hoppas det, Lepidus. Således är vi överens.
| begär att vår komposition kan skrivas och förseglas mellan oss.
Det är nästa att göra.
Vi ska festa varandra innan vi skiljer oss. Men, först eller sist, din fina egyptiska matlagning ska ha berömmelse.
| har hört Julius Caesar växte fett med fest där.
Du har hört mycket.
Och jag har hört Apollodorus bära - - Inget mer av det. Han gjorde det.
Vad, ber jag dig? - En viss drottning till Caesar i en madrass.
| känn dig nu. Hur långt är du, soldat? - Tja,
Och jag är som att göra, för jag uppfattar att fyra högtider går mot.
Låt mig skaka din hand.
Ombord på min kombi inbjuder jag er alla. Kommer du att leda, herrar?
Visa är vägen, sir. - Kom.
Vi kom hit för att slåss med dig.
För min del är jag ledsen att det har vänt sig att dricka.
Pompeius skrattar denna dag bort sin förmögenhet.
Om han gör det, se till att han inte kan gråta tillbaka igen.
Du har sagt, sir.
Vi letade inte efter Mark Antony här. Be dig, är han gift med Cleopatra?
Caesars syster heter Octavia.
Det är sant, sir. Hon var hustru till Caius Marcellus.
Men hon är nu fru till Marcus Antonius.
Be ni, sir? - 'Det stämmer.
Då är Caesar och han för alltid stickat tillsammans.
Om jag skulle vara gudomlig av denna enhet, | skulle inte profetera så.
Octavia har en helig, kall och stillsam konversation.
Vem skulle inte ha sin fru så?
Inte han som själv är inte så; vilket är Mark Antony.
Han kommer till sin egyptiska maträtt igen. Han gifte sig men hans tillfälle här.
Och så kan det vara. Kom, sir, kommer du ombord? | har en hälsa för dig.
| tar det, sir. Vi har använt halsen i Egypten.
Kom, sir, låt oss komma bort.
Kom du vinstockens monark, Plumpy Bacchus med rosa ögon!
I dina kärl drunknar vår vård, med dina druvor krönas våra hår.
Cup oss tills världen går runt, Cup oss tills världen går runt.
En hälsa för Lepidus!
Så gör de, sir: de tar flödet O'th'Nile Av vissa skalor I'th'Pyramid; de vet,
Av höjden, lågheten, eller medelvärdet om brist eller gift följer. Ju högre Nilus sväller,
Ju mer det lovar; när det avtar sprider frömanen på slem och oser hans korn,
Och kommer snart att skörda.
Du har konstiga ormar där. - Ja, Lepidus.
Din orm av Egypten odlas nu av din lera genom att din sol fungerar; så är din krokodil.
De är så. - En hälsa för Lepidus!
| jag är inte så bra som jag borde vara, men jag ska inte ut.
Inte förrän du har sovit; | frukta mig att du kommer att vara fram till dess.
Nej, visst, jag har hört Ptolemies pyramiser är mycket bra saker.
Utan motsägelse har jag hört det.
Pompey, ett ord. - Säg i mitt öra, vad är det inte?
Vilket sätt är din krokodil?
Den är formad, herre, som sig själv, och den är så bred som den har bredd.
Den är precis så hög som den är och rör sig med sina egna organ.
Den lever av det som ger näring åt det, och elementen en gång ur det,
det transmigrerar.
Vilken färg har den? - Av sin egen färg också.
'Det är en konstig orm. - 'Det är så, och tårarna på det är våta.
Kommer denna beskrivning att tillfredsställa honom?
Med den hälsa som Pompey ger honom, annars är han en mycket epikyr.
Häng, sir, häng! Berätta för mig om det? Bort!
Vill du vara herre över hela världen? - Vad säger du?
Skulle du vara herre över hela världen? Det är två gånger.
Hur ska det vara?
| är mannen kommer att ge dig hela världen.
Har du druckit bra? - Nej, Pompey, jag har hållit mig från koppen.
Dessa tre världsdelare, dessa konkurrenter, är i ditt fartyg. Låt mig klippa av kabeln,
Och när vi blir avskräckta, faller dem i halsen. Allt där är ditt.
Detta skulle du ha gjort och inte ha talat om! I mig är det skurkigt;
I dig har det inte varit bra service.
Att vara okänd, | borde ha hittat det efteråt bra gjort,
Men måste fördöma det nu. Avstå och drick.
Vem söker och tar inte när en gång erbjuds Skall aldrig hitta det mer.
Denna hälsa för Lepidus!
Bär honom i land.
Det finns en stark kille, Menas. - Varför?
Han bär den tredje delen av världen, mannen; ser du inte?
Detta är ännu inte en alexandrian fest.
Det mognar mot det. Slå fartygen, ho! Här är till Caesar.
Caesar! Caesar!
| kunde väl inte bära.
Det är otroligt arbete när jag tvättar hjärnan och det blir svårare.
Var ett barn varje gång.
Men jag hade ganska snabbt från alla fyra dagar, än att dricka så mycket i en.
Ha, min modiga kejsare,
Ska Eros och jag dansa nu de egyptiska Bacchanalsna och fira vår drink?
Låt oss få det, bra soldat. - Kom, låt oss alla ta hand,
Till dess att det erövrande vinet har genomsyrat vår känsla i mjuk och delikat Lethe.
Gör batteriet i öronen med hög musik.
Caesar! Caesar!
Vad skulle du mer?
Pompey, god natt. Bra bror, låt mig begära dig.
Qur graver-affärer pannan på denna levity.
Milda herrar, låt oss skilja oss; Du ser att vi har bränt kinderna.
Strong Enobarb Är svagare än vinet,
och min egen tunga spottar vad den talar.
Vad behöver fler ord? Godnatt. Bra Antony, din hand.
Jag försöker dig på stranden.
Och ska, sir. Ge är din hand.
QO Antony,
Du har min fars hus.
Men vad? Vi är vänner. Kom ner i båten.
Tänk på att du inte faller.
Menas, jag kommer inte på stranden.
Nej, till min stuga,
Låt Neptun höra att vi säger ett högt farväl till dessa stora kamrater.
Hoo! säger "a. Det är min keps.
Hoo! Säger vår ädla kapten, kom.
Inte längre, sir.
Du tar från mig en stor del av mig själv; Använd mig bra in't. Syster, bevisa en sådan fru
Som mina tankar gör dig, och som mitt längsta band, ska du förmedla ditt godkännande. Högsta Antony,
Låt inte den dygdbit som sätts Betwixt oss som vår kärleks cement
För att hålla den byggd, var vädret att smälta Fästningen på den; för bättre kan vi
Har älskat utan detta medel, om på båda sidor detta inte omhuldas.
Gör mig inte förolämpad i din misstro.
| har sagt. - Du ska inte hitta,
Även om du är där nyfiken, minst orsaken till vad du verkar frukta. Så gudarna håller dig.
Farväl, min kära syster, far dig bra.
Min ädla bror!
April är i hennes ögon; det är kärlekens vår, och dessa duschar för att ta med den. Upp med hakan.
Sir, se väl ut till min mans hus; och -
Vad, Octavia? - Jag säger det i ditt öra.
Hennes tunga lyder inte hennes hjärta och hennes hjärta kan inte heller informera hennes tunga -
Nej, söta Octavia,
Du ska fortfarande höra från mig; tiden ska inte övergå mitt tänkande på dig.
Kom, herre, kom, jag brottas med dig i min kärleksstyrka.
Se, här har jag dig; så lät jag dig gå och ge dig till gudarna.
Adjö. Var glad!
Låt hela antalet stjärnor ge ljus till din rättvisa väg!
Farväl, farväl!
Farväl!
Var är killen? - Jag hörde att jag skulle komma.
Gå till, gå till. Kom hit, sir. - God majestät,
Herodes of Jewry vågar inte se på dig Men när du är nöjd.
Det Herodes huvud kommer jag att ha; men hur, när Antony är borta
Genom vem kan jag beordra det?
Kom dig nära.
Nådigaste majestät!
Såg du Octavia? - Ja, frukta drottningen.
Var? - Fru, i Rom.
| såg henne i ansiktet och såg henne ledas mellan sin bror och Mark Antony.
Är hon lika lång som jag? - Det är hon inte, fru.
Hörde hon henne tala? Är hon skingrig eller låg?
Fru, jag hörde henne tala. Hon är lågstämd.
Det är inte så bra. Han kan inte gilla henne länge.
Som hon? O Isis! 'Det är omöjligt.
| tror det, Charmian. Tråkig och dvärglig.
Vilken majestät ligger i hennes gång? Kom ihåg Om du ser på majestät.
Hon kryper: Hennes rörelse och hennes station är som en.
Hon visar en kropp snarare än ett liv, en staty än en andning.
Är det säkert? - Eller så har jag ingen iakttagelse.
Tre i Egypten kan inte notera bättre.
Han vet mycket, | uppfattar inte. Det finns inget i henne än.
Mannen har gott omdöme. - Utmärkt.
Gissa på hennes år, jag ber.
Fru, hon var änka -
Änka? Charmian, hark.
Och jag tror att hon är trettio.
Har du hennes ansikte i åtanke? Är inte lång eller rund?
Rund, till och med felaktig.
För det mesta är de också dåraktiga. Hennes hår, vilken färg?
Brun, fru och pannan så lågt som hon önskar det.
Det finns guld åt dig.
Du får inte ta min tidigare skärpa sjuk. | kommer att anställa dig tillbaka igen;
| hitta dig bäst lämpad för affärer.
Gå och gör dig redo; Våra brev är förberedda.
En ordentlig man.
Faktum är att han är så. Jag ångrar mig mycket. Så jag harjagat honom. Varför, tänker, av honom,
Den här varelsen är inte sådan. - Ingenting, fru.
Mannen har sett någon majestät och borde veta.
Har han sett majestät? Isis annars försvarar och tjänar dig så länge!
| har en sak mer att fråga honom ännu, bra Charmian -
Men det spelar ingen roll; du ska föra honom till mig där jag ska skriva. Allt kan vara tillräckligt bra.
| garanterar dig, fru.
Hur nu, vän Eros?
Det kommer konstiga nyheter, sir. - Vilken man?
Caesar, efter att ha använt Lepidus i krigens vinnande Pompey,
förnekade honom för närvarande rivalitet, skulle inte låta honom delta i handlingens härlighet;
och vilar inte här, anklagar Lepidus för brev som han tidigare hade skrivit till Pompey;
vid hans eget överklagande griper honom.
Du berättar om detta, sir. Markera mig, mästare ...
Så den stackars tredje är uppe, tills döden förstorar hans begränsning.
Sedan, världen, har du ett par käkar, inte mer;
Kasta all mat du har mellan bröderna,
De kommer att mala varandra. Var är Antony?
Han går i trädgården - därmed - och sporrar rusningen som ligger framför honom; gråt...
Nej, nej, Octavia, inte bara det - det var ursäktligt
Men Caesar har utkämpat nya krig som talade knappt om mig.
När han fick den bästa antydan tog han inte, eller gjorde det från tänderna.
O min goda herre, tro inte alla, eller, om du måste tro,
Magen inte alla. En mer olycklig dam. Om denna uppdelningschans stod nej mellan,
Be för båda delarna.
De goda gudarna kommer att håna mig just nu, när jag ber, 'O, välsigna min herre och make!'
Ångra den bönen genom att ropa som högt, '0, välsigna min bror! " Man vinner, vinn bror,
Be och förstör bönen; ingen halvvägs "Twixt dessa ytterligheter alls.
Mild Octavia,
Låt din bästa kärlek dra till den punkt som söker bäst för att bevara den. Om jag tappar min ära,
| förlora mig själv; bättre var jag inte din än din så grenlös. Men som begärt,
Du ska gå mellan. Under tiden, dam, tar jag upp förberedelserna för ett krig
Skall fläcka din bror. Skynda dig snarast; Så dina önskningar är dina.
Tack till min herre.
Maktens glädje gör mig, svagast, svagast, till din försonare!
Wars twixt you twain skulle vara som om världen skulle klyva,
och att de dödade männen borde löda upp bristen.
När det verkar för dig var detta börjar, vänd ditt missnöje på det sättet för våra fel
Kan aldrig vara så lika att din kärlek kan röra sig lika med dem. Ge din gå;
Välj ditt eget företag och beordra vilken kostnad ditt hjärta tänker.
Fördömande Rom har han gjort allt detta och mer i Alexandria. Här är sättet att inte:
Jag är marknadsplats, på en tribunal försilvrad, Cleopatra och sig själv i stolar av guld
Tronades offentligt; vid fötterna satt Caesarion, som de kallar min fars son,
Och allt det olagliga problemet som deras lust sedan dess har gjort mellan dem. Till henne
Han gav upprättandet av Egypten, gjorde henne till lägre Syrien, Cypern, Lydia,
Absolut drottning. - Detta i allmänhetens ögon?
Jag är den vanligaste utställningsplatsen där de tränar. Hans söner han där utropade kungarnas kungar:
Stora medier, Parthia och Armenien Han gav till Alexander; till Ptolemaios som han tilldelade
Syrien, Cilicia och Fenicien. Hon i gudinnan Isis
Den dagen uppträdde och gav ofta publiken - som det rapporterades - så.
Låt Rom informeras på detta sätt.
Vem, otvivelaktig med sin modighet redan, kommer deras goda tankar att ringa från honom.
Folket vet det och har nu fått hans anklagelser.
Vem anklagar han? - Caesar.
Han förbryllar Lepidus från triumviratet
Bör deponeras, och, att vara, att vi kvarhåller alla hans intäkter.
Sir, detta borde besvaras. - 'Det är redan gjort och budbäraren är borta.
För det jag har erövrat, | bevilja honom del; men då i hans Armenien
Och andra av hans erövrade riken, | Krav på liknande.
Han kommer aldrig att ge efter för det.
Inte heller får då ge efter för detta.
Hej, Caesar och min herre! Hej, kära kejsare!
Att jag någonsin skulle kalla dig bortkastad!
Du har inte kallat mig så och inte heller orsakat.
Varför har du stolt över oss så? Du kommer inte som Caesars syster. Antonys fru
Bör ha en armé för en väktare och hästens grannar för att berätta om hennes tillvägagångssätt
Långt innan hon dykt upp.
Men du har kommit till en marknadshembiträde till Rom,
och har förhindrat framträdandet av vår kärlek.
Bra min herre, att komma så var jag inte begränsad, men gjorde det
På min fria vilja. Min herre, Mark Antony, jag hörde att du förberedde dig för krig
Mitt bedrövade öra med, varpå jag bad hans ursäkt för återkomst.
Som han snart beviljade, var han en abstrakt mellan hans lust och honom.
Säg inte det, min herre.
| ha ögon på honom, och hans affärer kommer till mig på vinden.
Var är han nu? - Min herre, i Aten.
Nej, min mest kränkta syster, Cleopatra Hath, nickade honom till henne.
Han har gett upp sitt imperium till en hora, som nu tar ut
Kungarnas jord för krig. Han har samlat Bocchus, Libyens kung;
Archelaus Of Cappadocia; Philadelphos, kung av Paphlagonia; den trakiska kungen, Adallas;
Kung Manchus av Arabien; King of Pont; Herodes of Jewry;
Mithridates, kung av Comagene; Polemon och Amyntas,
Kings of Mede och Lycaonia, med en större lista över sceptrar.
Ay mig mest eländiga,
Det är mitt hjärta som skiljer sig mellan två vänner som drabbar varandra!
Välkommen till Rom, inget mer kär för mig.
Du missbrukas bortom tankens märke och de höga gudarna,
Att göra rättvisa gör hans ministrar till oss och dem som älskar dig.
Bäst av komfort, och alltid välkommen till oss.
Välkommen, dam.
Välkommen, kära fru. Varje hjärta i Rom älskar och har medlidande med dig;
Endast den farliga Antonius, den största i hans styggelser, stänger av dig
Och ger sitt kraftfulla regement till en trull som låter mot oss.
Är det så, sir?
Säkerast. Syster, välkommen. Be att du alltid är känd för tålamod. Min kära syster!