To je najtopliji dan u sedam godina. Nebo bez oblaka, a ipak će kiša.
- Mama, moramo ići. - Koliko je sati?
- Prvo izvadi četkicu za zube. - Koliko je sati?
- Devet i trideset, mama. - U koliko sati polazi autobus?
Deset do deset. Kroz dvadesetak minuta.
Crveno.
- Oprosti. - U redu je .
Obećala si mi, mama. Ne želim da dobiješ rak.
- Kako ćeš znati što je rak? - Internet.
Oh, Luca.
Zeleno.
- Gdje sam ostavila ključ? - U automobilu, mama.
- Sranje. - Mama.
- Što je? - Nemoj koristiti ružne riječi.
Oprosti.
Čekajte.
Luca, što bih bez tebe?
Bit ćeš dobro, mama. To je samo za dva tjedna.
- Obećanje? - Naravno.
- Izvoli, mladiću. Kapa. - Hvala.
Nema na čemu ... Luca.
- Kuda ideš, Luca? - Mom tati.
On će me pokupiti u Parizu i voditi u Coated Sewer.
- Vi idete na Cote d'Azur. - Na Azurnu obalu.
- Točno. Znaš što to znači? - Ne
- Azurno-plava obala. - Opa.
- Točno je. Idemo. - Azurno plava je jako duboko plava.
- Nije li to točno, mama? - Apsolutno.
Luca, nemoj zaboraviti uhvatiti meni onog leptira.
- Obećajem. - Volim te.
I ja tebe volim.
- Pozdravi tatu. - Hoću.
- Nemoj pušiti ili će početi kiša. - Obećajem.
Tako Julius Pass slika portrete ljudi bez da ih gleda?
Točno. Koristi svoj osjećaj dodira, istražujući njihove značajke rukama.
- Nevjerojatno. - I danas se njegova izložba otvara ...
Cappuccino za gospodina, svježi sok od naranče za damu.
Dobro. Ugodan dan.
- Toni, jesi li poludila? - Oprosti, Felix, ali kasnim.
- Možeš li parkirati umjesto mene? - Imaš žutu minutu?
- Molim te, ključ je unutra. - To je posljednji put. Oni će ...
Molim te.
Hotel Mira Mare Berlin, Ostrowski. Kako vam mogu pomoći?
Naravno, gospodine Rubinstein.
- Vepar, usluga molim. - Karamelizirani mango za stol 26.
- Je li itko već vidio Antoniju? - Ne.
Posluga u sobu, Zylinski. Kako vam mogu pomoći?
Engleski doručak za 406.
- Suse, jeste li već vidjela Antoniju? - Ne.
Kasni 35 minuta. Gdje je ona?
Jeste li danas vidjeli Antoniju?
Mora biti Svizac.
Zato dobro upravljani hotel treba zaposliti samo homoseksualce.
Budući da ne mogu dobiti djecu i koristiti ih kao izgovor za nered.
- Marcel, ja... - Ne, Antonia, dosta je.
Nakon što ste čuli moje zanovijetanje o neutaživoj želji za dijetetom ...
trebali biste znati kako ne mogu prihvatiti ovo baljezganje. Jednostavno ne mogu.
Ok, samohrana si majka i radiš u ovom hotelu. Dakle?
Priječi li te to od ustajanja, vođenja tvoga sina na autobus ...
i pojavljivanja na radu na vrijeme?
Ne.
Bože, Toni.
Ako bi imao ono što si ti imala, radio bih čak i dulje i ustajao ranije.
Znam, Marcel. Zato me to čini ...
Da, znam. Zato te to čini da se osjećaš još gore. Znam, znam.
Sada ću po posljednji put učiniti svoju dužnost kao šef nadzornik sale i reći:
Neka se to zaboravi.
- Vi ste najbolji. - Vi ćete dobiti otkaz ako se to opet dogodi.
- Ovo je posljednji put. - Hvala.
Pa ipak, još uvijek izgledaš kao sedam kišnih dana.
Ne bi smetalo da pljusak spere prašinu s ulice.
Naravno. Sada iskoči iz svoje žalosno neugledne svakodnevne odjeće
i sklizni u kostim iz bajke, Pepeljugo.
- Hvala. - Hajde.
Hej, Antonia.
- Strašno me bole noge. - Bok, Julia.
- Što se dešava s tobom? - Ništa, dobro sam.
- Samo se znojim, to je sve. - Znojiš se?
Što pričaš? Što je bilo? Što je?
Antonia, dođi ovamo.
Što ne valja?
Što se dogodilo?
Znojim se, a ne mislim da znoj dolazi iz tvojih očiju.
Kao što je sigurno da imaš menstruaciju svaki mjesec, to nije znoj.
- Ti si luda. - A ti se smiješiš.
- Dušo, što se dogodilo? - Mrzim se zbog toga.
- To je tako smiješno. To ... - Znala sam da je o čovjeku.
- U trenutku kada sam ušla u. .. - Ne.
Ne radi se o čovjeku. Jedini čovjek ...
On nije čovjek, on je moj sin.
- Luca? - Da, Luca.
On je u Francuskoj sa svojim ocem.
- Ne mogu vjerovati da ste joj ga dali. - Žao mi je.
Pozdrav, direktore. Ostrowski, iz recepcije.
- Stvarno? - Da.
Bila sam smrtno zabrinuta. Mislim, samo mu je sedam.
- Samostalni mladić. - On je zaista vrlo samostalan.
Znaš, po prvi put u mnogo godina mogu samo osjetiti da...
Imam ...
Što?
Od kad je Lucov otac ...
Od kad je Lucov otac?
- Nemoj mi se smijati. - Ne smijem ti se. Nastavi.
Prošlo je sedam godina od kad sam...
- ... vodila ljubav. - Ne mogu vjerovati.
- Sedam godina? Stvarno? - Da.
Toni, zašto mi nisu rekla? To se može srediti.
- Lijepo od tebe. Što se može ugovoriti? - Sastanci.
- Nemam vremena za takve stvari. - Za takve stvari?
Poslušaj što govoriš. Moraš također misliti o sebi.
- Do sada, početi ćeš raditi ovako. - Što raditi?
Lakoća. Samo uzeti stvari lagano, i poduzeti neke rizike.
Neka te odvede u krevet. Možda će ti pjevati.
Tko? Tko će mi zapjevati?
Pa, drugi ljudi. Oni doista postoje. Ja sam ih vidjela.
No, ljudi nisu zainteresirani za mene.
Žena s djetetom čini čovjeka slijepim za nju.
Antonia, ljepota ne može biti odbojna. A ako Luca izgleda poput tebe ...
on mora biti prekrasan dječak a ne mana.
- Nikada nisam gledala na to ... - Lakoća, Antonia, lakoća.
A sada ću pod tuš. Tijelo mi je sve ljepljivo.
Bok, Antonia. Takvo lijepo ime.
Puno ljepše od 'Toni'.
Hvala ti.
Je li to ona?
Gđo Marin, razumijete li o čemu se radi?
G. Zylinski rekao nam je kako vam je naložio presložiti višenamjenske maramice.
- Je li to istina? - Da, direktore.
No, kada ste otišli u spremište, nije ih bilo.
- Točno. - Pa sam je zamolio da nazove.
G. Zylinski, neka gospođa Marin nastavi. I prekinite one zavjereničke poglede.
- Direktore, to je očito ... - Daj gđi Marin priliku da govori.
Zvala sam našeg dobavljača, jer su nam potrebne višenamjenske maramice za čišćenje.
- I ... - I nitko nije odgovorio na telefon.
Gđa Marin, vaš trud je pohvalan, ali izvedba je neprihvatljiva.
- To je razlog za otkaz. - Znam. Stvarno mi je jako žao.
- Koliko dugo ste bili u službi? - Od otvaranja. Pet godina.
Da bi za tih pet godina postali još mnogo toga ...
očekujemo vrhunske rezultate od svih.
Zašto je to tako?
Budući da naši gosti očekuju vrhunsku uslugu od nas.
Sljedeći put kada budete trčali kroz grad ...
pronaći ... što je ono bilo? - Višenamjenske maramice.
Da biste pronašli višenamjenske maramice, nađite vremena ...
odvesti do servisnog ulaza i ne parkirati ispred.
I ne zadržavajte g. .. -Jedingera.
I ne zadržavajte g. Jedingera da izrazi dobrodošlicu našim gostima.
- Da, direktore. - Neka ostane na verbalnom upozorenju.
Da nije za g. Zylinksog, možda ste morali raditi u tim strašnim domovima ...
ti hosteli niču po cijelom gradu.
Osam-krevetna soba, zamislite. Tko su ti ljudi? Osam kreveta.
- Užasno. - Da.
Dobro, to je riješeno. G. Zylinski, ugodan dan.
- Drago mi je što smo to riješiti. - I meni je, direktore.
- Gđo Marin. - Direktore.
- G. Richter. - Ostrowski.
Oprostite mi. G. Jedinger.
- Vratite se vašem stolu, lasice. - To će povući posljedice.
Za vašu guzicu sigurno, ako se dogodi da se sretnemo pod tušem jednog lijepog dana.
- Žao mi je, Toni. - Žao mi je, Felix, za sve sam ja kriva.
Vidiš, dušo, sve je ponovo u redu.
- Cigaretu? - Prestala sam pušiti.
To je dobra vijest.
- I bolje da započnem. - Popis je na oglasnoj ploči.
Nemoj pušiti ili će početi kiša.
Neka gospođa Marin nastavi. I prekinite one zavjereničke poglede.
Lakoća, Antonia, lakoća.
Da, Marcel?
Sobna posluga.
Ne, slušaj, neću o tome više raspravljati.
Odabrala sam 15 obnaženih modela koji govore engleski iz vaše baze podataka.
Ne zanima me. Drago mi je što Kilian Kerner nije tu da svjedoči ovom zajebu.
Želim da odmah predložite način riješinja problema.
Ako mi se ne javite kroz pet minuta, više neću koristiti vaše usluge.
Pospremanje.
Sranje.
Čovječe, Dennewitz.
Ne, čekajte.
Ne, ja sam već u dizala. Upravo sam pritisnuo gumb dizala.
Da, naravno da sam obučen.
Da, savršen.
Naravno da sam uzbuđen.
Da, to će biti moj dan, apsolutno.
Kako ste uspjeli dovesti sve one intelektualce iz TV-u vašu galeriju?
Električne deke.
Uzet ću taksi.
Ja sam sada u dizalu. Imam jako lošu ... Halo?
svijetlo siva
ružičasta
Definitivno ne.
tamno siva
Oprostite mi, molim.
Dopustite mi da vam kažem kako serete.
"Julius, ne možete to reći.'
Ne? 'Ne, ne." U pravu si, Dennewitz.
Čast mi je i velika radost ...
gubiti svoje vrijeme na vas danas. "Julius".
Mislim potrošiti, potrošiti.
Tako je vruće, dobro bi mi došlo osvježenje. A vama? 'Da, da. "
Evo, šampanjac za sve. "Da, šampanjac. Opa, prekrasno."
"Kako vam se sviđa?" "Oh, drago mi je čuti."
"Ti radovi imaju takvu snagu, i da, iako je on slijep."
"'Ne, zato što je slijep." 'Nevjerojatno, nevjerojatno." Pičke.
Nemoj stati.
Vidite li negdje moje cigarete?
Da, ovdje.
Pušenje ovdje nije dopušteno.
- Oprosti, želiš li i ti jednu? - Ja sam prestala pušiti.