Д-Р УАЙ В "ПИСАНИЕТО БЕЗ ДУМИ" (ПРИКЛЮЧЕНСКИ КРАЛ, 1996)
Името е просто название.
Но когато професията ти се превърне в твой прякор,
хората забравят истинското ти име.
Моят прякор е Приключенският Крал. Аз съм писател и приключенец.
Заедно с моя ученик се изгубихме по време на едно пътешествие.
Вървяхме 3 дни и нощи в една пустиня, без да сме пили капка вода,
но въпреки, че бяхме много уморени не допускахме да заспим.
На третия ден, когато бяхме крайно изтощени, видяхме едно нещо.
Кои сте вие, хора?
Какво теглите? Какво е това? - Дърпай по-живо!
Ще отговориш ли на въпроса ми? - Нямам право да отговарям.
А кой може да ми отговори? - Този, който е вътре във вола.
Той изучава стомаха на вола.
Има ли някой вътре във вола?
Какъв ти вол? Това е Златен Телец. Трудно се намира.
Златен ли? Че той е черен на цвят! - Дръпни се! Не стой на пътя ми!
Върви си! - Може ли да питам...?
Той не знае, че това е безценна антика!
Стана злополука! - Каква злополука пък сега?
Помощ! Той ни мачка!
Бягайте! Внимавайте! Златният Телец излезе от контрол!
Бягай! Бягай! Не ни наранявай! Опасно е!
Ставай! Само злато сънуваш! - Случайно съм заспал.
Казах ли ти да не ходиш толкова често на караоке?
Коя нова песен се казва Златният Телец?
Не си като мен. На мен ми стигат 3 ч. сън на ден. Хем млад, хем кекав!
Да, бе, като теб! Да спя само 3 ч.! Я се виж! Истински грозник.
Статията е готова.
Кутията с идеи е празна. Нищо ли не можеш да измислиш?
Знаеш. - Пак ли любовни проблеми?
Пак ли Моника? Любовта е като ябълка.
Независимо колко е вкусна, накрая я изсираш. Хапни друга!
Надявам се, защото е лайнария. Като Адам съм.
Една ябълка вече ми докара толкова беди.
Как да дръзна да ям друга? Мразя да ям ябълки.
Ябълката ли те удари? - Нямаш ли вкус? Дори не си отхапал!
Полезно е да ядеш повече ябълки.
Г-н Чоу, шефът ви търси. - Шефът ли? За какво?
Много рано се е върнал! - Ти върви да пишеш статията.
Вече я свърших! - И като си я свършил, какво?
- Чоу Си Кит! - Знам! - Какво знаеш?
Излезли са 93 повести от "Приключенският Крал".
Но 7 още не са написани. - Радвам се, че го... - Знам!
Какво друго знаеш? - Изоставаме от графика.
Според договора ни трябва да пускаме 100 повести на година.
Но вече минаха 3 месеца. - Тогава... - Знам!
Като знаеш всичко, да си мълча ли? Знаеш ли, че съм на загуба?
Да. Знам, че си на загуба. Знам.
Кит, чуй ме! Не можеш да подобриш връзката си с Моника.
Виж, че ти влияе на кариерата. За един мъж, кариерата е живота му.
Струва ли си за една жена?
Г-н Ло, Моника ви търси.
Здравей, Моника. Добре ли спа? Изпи ли лекарството, което ти дадох?
Да изляза ли вече? - Просто си говоря със съпруга ти.
Но бих предпочел да говоря с теб. Аз съм му само работодател.
Докато с теб е различно. Приятели сме. Можем да си говорим по-привързано.
Ласкаеш ме. Всъщност има разлика.
Г-н Чоу, вземете пример от гл. редактор.
След като се сбогувал с жена си, се оженил отново в Китай,
но филипинската булка му отмъкнала парите.
После се запознал с едно маце и обещал да й плати дълговете към акулите,
обаче тя го отсвирила.
После почнал да сваля по баровете, но всички били лековерни.
Сега вечно дължи пари на другите! Бедничкият.
Но не спира да пише! Пише в асансьора, в клозета,
с лявата и с дясната ръка! И не спира!
Всъщност несгодите на живота са храната за твореца.
Моника ти дава пари, нали? - Благодаря, не ми трябват такива пари!
Къса ми се сърцето! Не съм щастлив да ги харча!
Чоу Си Кит, Моника иска да се видите довечера, да говорите за развода.
Наблюдавай го, иначе ще се сбие. - Добре ще го следя.
Къде?
Между другото, няма да се развеждам. - И какво искаш?
Да се правим, че нищо не е станало. - Това е невъзможно!
Знам, че не знам как да ти угаждам, но когато се запозна с мен, го знаеше.
Не мога да се правя, като другите. - Така е, не можеш да си като другите.
Моля те, бъди по-пряма. - Твърде пряма съм и това е проблема.
Но ти си по-зле и от мен.
И понеже нямаме деца, ще е по-добре да се разделим.
Защо си такава егоистка? Работим от сутрин до мрак.
Понякога и през нощта. И ти си така. Не съм само аз виновен!
Може би не е заради това. - Здрасти! - Моника.
Ама това е филмовата звезда! - Този женкар ли ти харесва?
Моника иска развод. Това е г-н Чан. Юрист по бракоразводни.
Приятно ми е, г-н Чоу. Попълних нещата на Моника. Погледнете и вие.
Този мазник ли те кефи?
Всъщност твоя стил ме кефи, мъдрите ти слова, ама аз не те кефя.
Имитираш ли ме или ме сваляш?
На което и да заложа, каквото излезе, все ме урежда.
С хазарт не се изкарват пари, знаеш.
Иначе Кралският жокейски клуб нямаше да е така греховен.
Ето защо се занимават с благотворителност.
Смешно? Кое е смешно? Нямам пари да ви платя.
Адвокатският хонорар ли?
Не се тревожи. Предлагам ти да напишеш ТВ-сценарий за мен.
Ще спечелиш повече от романите, понеже хората обичат да гледат звезди.
Разводът ми не твоя работа.
Моника ми помага в инвестициите.
Нейният бизнес е мой бизнес. Нейният развод също е мой бизнес!
Не смесвай акциите с развода. Премисли го пак. Сега ще тръгвам.
Моника, гледам, че не си яла още. Да хапнем заедно.
Келнер, една бутилка водка.
Чунг Фат Пай!
Вече спечелих играта на маджонг, какво искаш още?
Помогни ни. Ще го оставим и тръгваме. Отвори ни вратата, моля те.
Ето. Нека прекара нощта тук.
Айде и по-бързо! - Няма проблем, бързи сме!
Няма да се разведа. По-добре да умра.
Това е много окаяно положение. - Какво е това? - Кутия за идеи.
Но е празна. - Обикновено вътре си слага идеите,
но сега се е изчерпал и не знае как да напише нещо. - Бедничкият.
Ще опитам. - Какво?
Кутията има ключова роля, но тъй като в нея няма нищо,...
Какво искаш да кажеш? - ...да му намерим идеи.
- Хайде. - Помниш ли как свършва последната история?
И още как. В последната история, огромен Златен Телец излезе от контрол.
И точно в този критичен момент се появява сръчният и красив
Приключенски Крал. Виж го колко е чевръст!
Учителю, най-сетне дойдохте. Той откачи!
Използва Златният Телец, за да мачка хората.
Не се бой!
Благодаря, хора! Благодаря, хора!
Спряхте моя Телец и сега сте загазили яко!
Я се огледай! Ти си загазил! - Вържете го!
След като се справиха с опасността от Златния Телец,
Приключенският Крал реши да обядва със своя ученик.
Но той не знаеше, че точно в този момент
обедът бе вече уговорен.
Приключенски Кралю, съветникът по държавна сигурност ген. Лоун
ви кани на обяд в кабинета си. - Генерал Лоун ли?
Това да не е чичо Лоун? - Знаеш отговора.
Да не е станал високопоставен служител?
Никога не подценявай никого. Обедът сигурно ще е важен.
Вземете бисквитка.
Въпреки, че чичо Лоун е на висок пост, той не е корумпиран!
Много си мил, но още не са ми дали заплатата.
Помолих те да дойдеш, заради Писанието без думи и неговата кутия.
Ти си авантюрист, археолог, специалист в откриване на изгубени антики.
Надяваме се да върнеш Писанието и кутията му.
За какво говорите? Защо ви е Учителят ми?
Научихме за това Писание и кутията от една мистична легенда.
Писанието без думи се отнася за бъдещето на хората.
Кутията е ключът за намиране на Писанието.
Знае се, че се е появила за последно в края на династия Дзин/1115-1234.
Главатарят на Солената банда я взел насила от тибетските лами.
Говори се, пясъкът бил почервенял чак на половин километър от клането.
А наскоро японски археолози откриха писмо в един гроб,
за което се вярва, че може да ни посочи къде е кутията.
Къде е писмото сега? - Пази се в сейф,
в японското посолство в Шанхай. - Значи ще бъдем шпиони?
Лоун каза, че писмото е в японското посолство.
Защо идваме в клуб?
Глупчо! Посолството да не е дома ти? Как ще го претърсиш ей така?
Трябва да намерим начин да влезем.
Приключенският Крал знаел много добре,
че единственият, който влизал свободно в посолството
бил човек на име Чунг Фат Пай. Японците го уважавали,
защото бил прословут бос на триада и много обичал алкохол.
Чунг Фат Пай!
Вече спечелих играта на маджонг, какво искаш още?
Бих казала, че е важен човек и мястото ще е здраво охранявано.
Ако искаш седни с мен и пийни! Ако ли не - то забрави!
Докарайте най-доброто вино тук, за нас!
Уплаши ли се? Тренирал съм момчетата си.
Ти знаеш произхода ми. Не искам да забравям миналото си.
Дойдох да те моля за услуга, да ми помогнеш с нещо.
Искам да откраднеш едно писмо от японското посолство.
Що за писмо е то?
Знам, че са те поканили на прием там. Може ли да ни вкараш с теб?
Разбира се, че мога. Но първо да пием!
Приключ. Крал искал помощ от Чунг, за да се промъкне в посолството.
Той смятал да спре тока и да открадне писмото в тъмното,
за да не може никой да разбере кой е крадецът. Каква чудесна идея!
Каква обстановка! Досега не си бях слагала толкова силен парфюм.
Без него няма да минем за жени! - А дали ще ни пуснат?
Ами просто ме имитирай и не съблазнявай никого.
Ще пребия онзи, който се опита да ме сваля.
Това е г-н Чан, банкер от Шанхай. - Приятно ми е.
Приятно ми е. Това са жените ми, първа наложница,
4-та, 5-та, 6-та, 7-ма, 8-ма и 9-та наложници.
Дай да потърсим главния шалтер. После ще действаме по план.
Вземи си едно! - Страхотно! Толкова храна, а!
О, красавице, може ли да танцувам с вас? - Здравей.
Омъжена съм. - О, но това е само един танц.
Искате ли да танцуваме? (яп.) - Хайде.
Не се отдалечавай от мен, за да се чуваме.
О, една след друга! Хитър номер! - Стига си пил, ела да танцуваш с мен!
Искам и аз да пия. - Май не разбирате какво ви говоря?
Приятел, къде ви е шалтера? - Моля?
Браточка, я кажи къде е ви е шалтера?
Шалтерът? В стаята на захранването.
Стаята на захранването.
Наглеждайте го.
Да ви отведа ли вкъщи тази вечер? - Човекът здраво се напи.
Сигурно не е сам. Елате с мен.
Парфюмът ми изфиряса от неговия дъх, май скоро ще ме разкрие.
Излизаме лекичко от дансинга. - Добре.
Целувка, бебчо!
Много хора пазят захранването. И както сме така щастливи... - И сега?
Да си вземем питие с лед.
Стой! Г-це,... вижда се!
Не това. Това.
Нека ви помогна!
Приключенският Крал изобщо не очаквал, че на приема ще срещне жена,
която би накарала дори героят да си изгуби ума.
И осъзнал, че хладното му сърце ще се разтопи.
Пожар! Изключете шалтера!
Ама то верно е тъмница! - Глупости!
Съвършено! Да танцуваме в мрака!
Това е читалнята. Писмото ще да е тук.
Както винаги, аз търся писмото, ти готвиш бягството.
И почисти. Не оставяй следи.
Вие ли сте? Съжалявам, че ви измокрих.
Търсех тоалетната, но обърках пътя. А сега ще си ходя, не се изненадвайте!
Не... Вие не бяхте ли жена?
Това ми е като хоби. Понякога мъж, понякога жена.
А вие? Имате ли подобни навици? - Не, аз съм жена. Не се правя.
Виждам, че сте много красива жена. - Харесва ми да сте облечен като мъж.
Чистосърдечно ли? - Чистосърдечно.
Двама гости са нокаутирани!
Музиката започва! - Претърсете! - Да.
Не мърдайте оттук.
Не се крийте! Парфюмът ви е ужасен!
Знам, че сте тук? - Ехо! Другия път няма да си слагам.
Няма да има друг път!
Бам! Първи рунд свърши!
Хванете го!
Не си ли чувал за чудните ми Светкавични юмруци?
- Добре ли сте? - Доста вибрира, но помага на храносмилането.
Фукльо! - Добре, давай пак!
По кръста, врата, ляв крак, десен, стомах, слепоочие, сърце!
Не се хаби, говори с пистолета ми! - Говори с химикалката ми!
Не приближавай!
Ако мръдна химикалката, пистолетът ще му проговори. Хвърлете оръжие!
Автографче!
Приключенският Крал?!
Няма да ви забравя!
Хванете го!
Г-це Ками/камериерка, запомнете ме, Приключенският Крал и горе главата,
защото оставащата част от живота ви ще е свързана с моя.
Искрено ваш, Приключенският Крал.
И в момента, в който го видяла да скача през прозореца,
той всъщност влязъл в сърцето й.
Приключенският Крал и Шинг изчезнали яко дим
и това трогнало сърцето й.
И тя решила да остане с него до края на живота си?
Това бъзик ли е? Как някой жена ще е толкова мила с мен?
Не ми докарвайте беди. По-скоро би станало така:
Мислех, че ще останеш да спиш с нея. - Няма ли да кажеш нещо по-приятно?
Полудя ли? Почти ме улучи! - Съжалявам, лейтенант.
Провери дали е откраднато писмото! - Да.
Ками, която Приключенският Крал срещнал в онази нощ,
била коравосърдечна жена. Никой не си представял,
че е красива, но опасна жена, като отровен бонбон.
Тя управлявала клуб за убийства в Шанхай.
Безмилостната зла кучка използвала мъже за опитни зайчета.
Ти беше по-пълен като постъпи, защо сега си толкова слаб?
Наркотици ли взимаш?
Не, отслабнах, защото ме подложихте на опити.
Значи сега си безполезен, по-добре върви в Ада!
Подгответе газта!
Оставете го!
Не искам да умира толкова скоро. Не съм го измъчвала достатъчно.
Ти спеше с него. Затова ли си толкова милостива?
Грешиш. Искам да изпитам капацитета на човешкото тяло
и искам да изпитам колко силно може да е нечие съзнание.
Защо използваш мъж? - Защото съм жена.
Не виждам причина да ви разкривам слабостта си.
Но има различни мъже... - Нямаш думата в момента.
И аз съм мъж.
Опитното ни зайче трябва да е самоуверен мъж.
Ще рече, да е герой. - И аз съм самоуверен.
Имам предвид Приключенския Крал.
Само, който е свръхсамоуверен може да издържи до края.
И същевременно ще убием врага си. Каква чудесна идея!
Сега го върнете обратно. - Не мога да се меря с него.
Глупости говориш.
Първо, убийте приятеля му ген. Лоун.
Вчера ген. Лоун напусна Дзян с влак. Днес пристига в Шанхай.
Преди 2 дни от посолството ни беше откраднато писмото.
Ако е откраднато от Приключенския Крал,
вероятно той ще се опита да го предаде на ген. Лоун.
Ето го там!
Г-це Ками, оказахте се права. - Не ползвайте отровен газ.
Искам да запазя живота му за друг експеримент.
Опасявам се, че ако не го убием сега, ще изпуснем отлична възможност.
Работата ти е да изпълниш мисията. Не задавай повече въпроси.
Генералът е в опасност!
И докато жената убивала ген. Лоун,
тя всъщност разбивала сърцето на Приключенския Крал,
но била толкова коравосърдечна, че след убийството на ген. Лоун,
друга зла мисъл се зараждала в ума й.
Никой на този свят не бил способен да предвиди какви злини замисляла...
Ти пушиш? - Току-що започнах.
Чау Си Кит! Не може да развалиш такава любовна история ей така!
Любовна ли? Бях измъчван до полуда от тази жена.
Как искаш да пиша любовни неща? - Не разбираш жените изобщо.
Не разбирам жените ли? Бях женен за тази жена 2 г.
И какво получих? Самоунижения и загуба на самочувствието!
Дори не мога да работя! Как да се доверя на жена?
Не знаех, че жените били такова бедствие.
Да, бедствие.
Вече няма да се самоунижаваш. Ето ти ключа от вкъщи. Изнесох се.
Провери си нещата, за да не кажеш, че нещо ти липсва.
Не щеш ли ключа? Тогава си смени бравата,
за да не кажеш, че съм си извадила нов ключ.
Нали не се доверяваш на жена. - Моника!
Кво се смееш? Смешно ли е?
Много си се вързал. Кво се смеете? Смешно ли е?
Моника! - Какво искаш още?
Ти се разтоварваш чрез писането! Ти си шубе, но в романа си герой!
Мъж ли си изобщо? - Чудесно! Г-жо Чоу, браво!
Как може да ръкопляскате на това?
Ако аз съм плъх, ти какво си тогава? Зла кучка! Вечно ме съблазняваш!
Вече сме скъсали! - Ще се въздържа и ще си замълча!
Защото ако не го направя... - Какво ще стане?
Ще ти ударя шамар!
Асансьорът идва. Ако ще ме удряш, давай по-бързо.
Удри, удри.
Кво се палиш? Това е само шамар.
Удари въздуха!
Смешно ли е? Защо не зашлевите съпругите си вкъщи? Приятно изкарване!
Асансьорна авария!
Кой асансьор?
Моника! Моника! Бързо да я закараме в болница!
Къде е проклетата ти кола? Къде си я паркирала?
По-бързо!
Дай ми ключовете!
Той знае ли да шофира? - Да. Мотор.
Сега кой ще плаща щетите?
Първо спасете жената! Първо спасете жената!
В любовта стават и обрати!
За романа или за живота говориш? - И за двете.
Всъщност, Приключенският Крал не разбирал тази жена.
Ками всъщност била окаяница.
Подгответе отровния газ. - Ками е долу на перона.
Няма да допусна да се влюбят. - Слушам.
Носи жена и няма да ни избяга? Този път е мъртвец!
След него! - Да!
По-добре карай ти!
Не ги пускай извън гарата!
Няма изход!
Проклятие, не знам да карам влак. Кое е спирачката?
Доколкото знам, дори не можеш да шофираш.
Бягайте! Не знам да карам влак!
Проклятие! Коя ръчка? Как да спра локомотива?
Защо ме спаси? Аз искам да разруша съзнанието ти.
Ти искаш само съзнанието ми, но аз разрушавам много повече в момента.
Положението е тежко.
Но искам да знаеш, че независимо от опасностите навън,
искам да знаеш, че ти си ми най-скъпото!
Толкова си глупав! Но винаги съм искала да се грижиш за мен.
Знаеш ли, че това е много егоистично?
Съжалявам, любовта винаги е егоистична! Прости ми.
Ками, Ками!
Г-це Моника, въпреки шока от асансьора
сте добре. Ще ви изпишем като си починете.
В стаята на г-н Чоу ли го караш? - Да. Смятам да довършим романа.
Г-н Чоу и жена му са толкова странни.
Докара я в болница, но не разрешава да й кажем, че и той е тук.
Ами скараха се малко. - Ама, че странно. - Това е любов!
Моника! Моника!
Ивон?
Ивон, събуди се, събуди се!
Иди и върни Шинг. - Ама той върна ли се?
Да, в коридора е, побързай!
Защо така си тръгваш? - Че идвал ли съм изобщо? Луда!
А не си ли? Защо има компютър там?
Защо не питаш компютъра? Върви! - Защо си ядосан?
Преди беше грозна, а сега си още по-грозна, ясно?
Мразя грозни хора! - Не мога ли да имам любовни мечти?
Ами върви си при г-н Чоу.
Той ревнува.
Шинг си отиде, кое е смешното? Шинг!
Знам как да довърша оставащите части. Ивон, ти нахвърляй основното.
Шинг, пиши, колкото ти кажа. Да довършваме този роман по-скоро.
Въпреки, че ген. Лоун умря, Приключенският Крал и Шинг
продължиха търсенето на местонахождението на кутията.
Оставаше им да разчитат само на себе си.
Защо не си с очила? - Не искам да виждам нищо.
Разбих ли ти сърцето? - Има ли такава реплика?
Няма такова нещо. - Няма такова нещо.
В откраднатото от посолството писмо,
били написани две думи: "Справедливи новини".
И така най-накрая те отишли в този вестник.
Мисля, че тук е мястото!
Платете бързо! Тук е опасно!
Да тръгваме.
Виж оградата. Едва ли ще е вестник. - Да влезем да разгледаме.
Мръднете се!
Бързо, изгасете огъня! - Пожар! Пожар!
Видя ли колко са подготвени?
Вероятно са обидили много хора и затова са винаги нащрек.
Справедливостта иска жертви.
Ще го наречеш ли справедливост, ако те хванат след престъпление?
Ами зависи.
В справедливостта си, не сте сами.
Дори да ви изоставят, това ще е опит. Всяко изоставяне ще ви прави по-силни.
Трябва да продължаваме. Не само с едната ръка, а и с двете.
Това е духът на нашия вестник! - Браво! Редакторе, браво!
Изкарайте го. Прочетете му няколко пъти днешната заглавна статия!
Удивен съм, че е увил ножа в нашия вестник!
Това символизира как вестникът е обградил бандата терористи!
Това доказва, че им влияем. - Добра реч!
Ние сме външни, не биваше да се обаждаш.
Кои сте вие? - Дошли сме да търсим...
Дошли сме да търсим работа.
Но само дрехите ви струват повече от месечната ми заплата.
Ето защо трябва да се откажа от досегашния си имидж.
Отсега нататък ще започна да се обогатявам.
Лъжец!
Откъде знаеш, че лъжа?
Имаме достатъчно хора, по-добре си вървете.
Каза ни да си ходим. - Добре, да минем на план Б.
Кой е шефът тук? - Аз съм шефът. Какво желаете?
Ние, японците пращаме войски само в Североизтока/Манджурия.
Не сме обидили вас. Защо вечно ни критикувате във вестника си?
Според вас не сте ни обидили ли? И да ви благодарим за многото куршуми?
Толкова сме заситени с тях, че не ни трябва да ядем!
Не се намесвай.
Спрете! Аз отговарям, ако има проблеми!
Не искаме да се бием. Аз съм главният редактор.
Редактор, а? - Да, съжалявам.
Отсега нататък си яко загазил. - Тръгвай.
Съжалявам, съжалявам. - Тръгваме!
Обаче бяха добри актьори. - Плати им веднага или ще ни разкрият.
Внимавай! Да не се разчува, че им плащаш!
Разбирам! Така добре ли е?
Айде и днеска го отметнахме. Върнете бързо костюмите!
Спрете! Като сте добри в боя, елате се бийте с мен!
Как смееш да ни стоиш на пътя? Набийте я!
Изглежда става нещо! - Нямаме пари да плащаме за нов бой.
Сега ще трябва да плащаме извънредно.
Ще ти помогна! Хей, спрете да се биете или няма да отговарям!
Аз не искам да отговаряш!
Ела да преговаряме!
Не е честно! Не мърдайте! Това е извънредно, така че половин плащане.
Добреее!
Добра работа свърши.
Плащам ви цялото извънредно.
Какво чакате? - Да тръгваме, че ме нарита яко.
Да използваме ситуацията!
Елате и утре, ако ви стиска!
Помогнах ти да се отървеш от тях, защо не ме поглеждаш?
Поне кажи благодаря.
Много ли е трудно да го кажеш?
Първата любов винаги е нещастна. Да вървим.
Откъде знаеш, че ми е първа? - Познавам по очите ти.
Какво ще кажете да сте охранители? - Добре! Приемаме.
Приличат ли ти на охранители2 - По-добре ще е отколкото кучета.
Учителю?
Учителю, двама непознати ни станаха охранители.
Продължи. - Не знам нищо за тях.
Не мислиш ли,... и... всъщност...
Дали те... и... всъщност те... Какво искаш да кажеш?
Че всъщност не ти трябва маска. Работата ти е като на редактора горе.
Защо си такъв инат? - Нищо не разбираш.
В този свят, мистичните сили дават надежда на хората.
Какви мистични сили? Не си ли търсим белята като ги наемаме за охранители?
Обличат се и изглеждат добре. Що за охранители ще са?
Но искам да ги наемем, за да ги държа под око.
Ако ги изхвърлим, ще направят нещо зад гърба ни.
Звучи разумно. Дали са дошли да търсят кутията?
Брей, наистина си била красива, умна и хитра.
Престани, тези думи ме поболяват! Как изглежда кутията? Какво има в нея?
Никога не съм я поглеждал. - Защо не я отвориш?
Не бива! Не мога да я отварям. Аз съм наследник на Солената банда.
Тогава предците ни казали:...
Дай ми кутията и ще ви пожаля! - Мечтай си! Тя не е ваша!
Ако я отвориш, ще настъпи голяма беда! - Лама, стига глупости!
Не я отваряйте!
Баща ми я отворил и така се превърнал в това.
Ще настъпи ужасно нещо! Не бива да я отваряме!
Много била опасна! Ако случайно я отвориш, ще бъдеш изпепелен.
Но не се тревожи. Сложил съм кутията на сигурно място.
И това място е една дупка точно зад стената на печатарската секция.
Съвсем сигурно е. Никой не е толкова умен, че да я открие.
И между другото, мястото е трудно за откриване.
Това е секцията, за която говорех!
Да идем да видим!
Странно! Защо тук има дупка? Змия или насекомо се е промъкнало.
За щастие, кутията още е тук.
Тук има куче!
И змия!
Кучето е силно! - И змията също!
Плъх! - Плъх, какво толкова?
Огромен е! Виж! - Стига зяпа! Настъпила си дрехата ми!
Ужасно си грозен!
Какво е това? Дръж! - Не! Вземи го ти!
Махнете го!
Добре ли си?
Да не ни разкрива!
Бързо да скрием кутията!
Отрепки! Вечно закъснявате!
Защо закъсняхте?
Донесохте ли откраднатите находки от кралската гробница?
Това е откраднато от 10-ти гроб.
А кървавият нефрит? - Не е ли в кутията?
Истински кървав нефрит.
Това е за вас.
Защо само торбичка със златен пясък? А останалото?
Вие сте наследници на Солената банда. Да не търсите тайнствената кутия?
Кутията? И знаеш къде е?
Не ме мотай! - Чували ли сте за Справедливи новини?
Чух, че кутията е в редакцията на вестника.
Тръгвай! И не се радвай много. Ако ме измамиш, ще те убия!
Няма проблем, ще ви чакам!
Излизаш ли? Днес е лошо времето, не е добре да излизаш.
Учителю, какво става? - Погледни навън.
Вали като из ведро. Нищо особено. - И какво друго?
Има много търговци. Продават плодове, играчки и хартийки за почит за умрели.
Аха, нямат право да продават хартийките тук!
Точно така. Викай Чунг Фат Пай.
Редакторе, редакцията е обградена от непознати!
Изглежда враговете са ни обградили. Трябва да тръгнем час по-скоро!
Редакторе, не е ли по-безопасно да се правим на обикновени хора?
Не! Точно сега се нуждаем от поява на тайствен герой,
за да може тъмната сила да разбере, че ние, унищожителите на злото,
сме я нарочили! - Редакторе!
Вземи кутията. Ти ще си незабележима. Не позволявай други да я взимат.
Маскиран герое, не е добре да изнасяш ценните неща навън.
Ако лошите я вземат, ще съжаляваш.
Добре. Тогава решавам ти да я пазиш. Ти ще носиш цялата отговорност.
Внимавай!
Светлина, светлина...
- Не ме ли чу? - Искаш да отвлека вниманието на тези отвън,
но те не са толкова лековерни.
Редакторе, отрязаха ни тока! - Сигурно вече са нахлули.
Ще ги спра, вие бягайте! - Сега е опасно да излизаме навън.
Но ще им отвлечем вниманието. Те искат само кутията.
Всички ще се маскираме като теб и всички ще вземем по една кутия.
После излизаме и хукваме в различни посоки!
Добре казано!
Маскиран герое, само ти ще знаеш къде е кутията.
Внимавай много! - Приятелю, явно съм сгрешил.
Ти си бил на наша страна. - Не говоря за това.
Нямаме време. Да излизаме веднага. - Тръгваме!
Знам, че обичаш зрели мъже. Аз не съм зрял като моя Учител.
Но Учителят ми е женен. - Учителят ти не ме интересува.
А дали ти си женен или не, също не ме интересува.
Защо винаги така лесно кипваш? Сега няма време да говорим подробно.
Отсега нататък, дали аз имам жена, или ти - приятел, ни засяга и двамата,
защото, знаеш ли, искам да те ухажвам? - Знам.
Още една целувка. - Цуни-гуни и после кво?
Ако се мотаете още, ще умрете. Всички хващат по една кутия
и хуквате в различни посоки! Марш!
Тръгвам!
Чакай! Чакай!
Имам нещо да ти казвам. Нали се сещаш какво исках да кажа?
Знаех си, че си разбрано момиче.
А аз си знам, че си пълен глупак! Купчина лайна!
Добре. Харесва ми да съм куп лайна. Стига да има едно цвете отгоре ми.
Връз тях!
Свалете маските! - Кой е там!
Аз съм Хунг Синг и понеже името ми всява страх,
хората треперят, когато го казват, затова всъщност е Хунг Хунг Синг Синг.
Какви са тези глупости? - Ян Ян, не си му равна!
Имай милост!
Ние сме от едно тесто! Наследници на Солената банда.
Предците ни са намерили тайнствената кутия,
с която се разбира минало и бъдеще. Не се стискай, сподели я.
И аз имам дял в нея. Защо не я отвориш, да погледна?
Може би ще ми приляга повече на мен. - И аз искам да знам отговора,
но ако я отворя, ще съжалиш. - А ти ще съжалиш, ако не я отвориш!
Ще те науча аз тебе! Вечно мамиш другите за пари!
Сега вместо баща ти, ти давам урок. Бъди добър! Бъди добър!
Връщам ти палтото! А сега идва мама.
Шамари от мама, шамари от леля, шамари от баба.
Дори пистолет не знаеш да ползваш! Безполезник! Боклук! Некадърник!
Ще те убия!
БУМ!
Защо си чак там? Страх ли те е? - Не вярвам да имаш много химикалки!
Искаш ли автографче? - Подпиши се на гроба си!
И къде ще бягаш?
Приключенски Кралю, аз съм истински мъж.
Ти си по-долу от мен. Твоята мечта, любовницата Ками ми е подчинена.
Тя е моя!
Последния път бе отровена, но я спасих. Надявам се скоро да се възстанови,
за да намери мъжа, когото обича и да заживеят заедно.
Но този мъж никога няма да си ти. Женкар и лайнар!
Престани да досаждаш на другите като муха!
Какво викаш? Каза ли нещо?
Истински мъж ли? Не и ти!
Нямах предвид това, не ме разбра. Аз съм мъж и ти също.
Но ти си лайно!
Маскиран герое, как си?
Знаех, че си ти.
Приключенски Кралю, ти наистина си способен!
Не ти трябва маска и си прочут. Приличаш на мъж, наранен от жена.
Споделям твоята философия.
Къде е Хунг Хунг Синг Синг?
За какво ти е? На обяд ли го каниш? - Не!
Когато излизах от редакцията, видях, че хванаха ученика ти.
Исках да хвана Хунг Синг, за да ги разменим.
И така да намалим многото екшън-сцени в романа.
Няма проблем с боевете. Първо трябва да открия къде държат ученика ми Шинг.
Сега да се приберем. Хайде.
Къде съм? Поне кажете адреса, иначе как ще ме намери Учителят?
Какво е това? Смърди! - Отровен газ.
Просто спри дишането си и си представи, че си под вода.
След 1 час пушекът ще се разсее. Но май никой не може да го издържи.
Да излизам ли вече от водата?
Не стойте на решетката, пуснете ме да изляза!
Знаех, че са те довели за опитите.
Знаех, че ще дойдеш.
Голямата работа, просто кат фасул!
Нека аз!
Няма куршуми.
Но всъщност не обичам насилието.
Приключенски Крал, това е то!
Толкова дебели, само сумисти ще да са! - Учителю, оставам в готовност!
Много тлъсто, бе!
Виж моето Тай Чи! Всичко е естествено! Енергия от пустотата!
Сега е мой ред! Учителю, научи ме как да хвърлям дебелаци в небето!
Просто е. Цялата енергия идва от земята.
Използвай чуждата сила. Бъди естествен. Енергия от пустотата!
Разбра ли? - Какво е това?
Ами като се криеш, що ме питаш? - Тук си прав.
Имаме един час до влака. Първо да вземе кутията.
Къде е?
Ето.
Да бягаме.
- Хунг Хунг Синг Синг! - Този път Приключенският Крал няма да ви спаси,
понеже сега спасява ученика си. - Забрави ме, взимай кутията и бягай!
- Редакторе! - Защо си още тук? Няма да издържа дълго!
Взимай кутията и не се връщай! Забрави ме!
Как може да даваш кутията на непознат? Ето, че я взех!
Хунг Синг!
Виж какво пише на нея.
Не я отваряй!
Вече не мога да го спра! Бягайте!
Редакторе! - Ела при мен!
Главата ми се подува!
- Редакторе! - Не казвай на никой кой е Маскираният герой.
Помоли Приключенския Крал да върне кутията.
Редакторе! Редакторе! Редакторе!
Г-н главен редактор!
Най-сетне си се възстановила. Отсега нататък сме врагове.
Аз ти предсказах това.
И Приключенският Крал най-сетне се раздели с тази гадна жена.
Сега е тъмно, но Приключенският Крал знае,
че когато Слънцето изгрее, ще започне нова война
и той ще продължи да търси кутията, която предсказва съдби.
Г-це Куан, днес може да се разходите малко.
Докторе, мога ли да знам кой ме доведе в болницата?
Вашият съпруг, Чоу Си Кит. Но ме помоли да не ви казвам.
Дори не се интересуваше от раните си, когато постъпи,
а искаше първо с вас да се заемем. Явно много го е грижа за вас.
Сега лежи в съседното отделение.
Раздяла! Най-сетне раздяла!
Как може да опише тази жена така?
Но тази жена не била всъщност толкова зла.
Въпреки, че Ками се разделила с Приключенския Крал,
тя знаела много добре, че ги чака общ път с него.
Тяхното приключение продължило в небето.
Тайната на кутията все повече се приближавала до тях.
Докато летяла, гледала надолу
и имало само едно нещо в сърцето на Ками,
но то не било кутията, а Приключенският Крал.
Знаеш ли къде е Писанието? - Май нещо не си ми дала.
Ето, обърни и погледни. В сутрата е казано, че Писанието се пази тук.
Който има Писанието, ще има силата да предсказва съдби.
Портата Га Ю?
Кажете на пилота да лети право към Портата Га Ю. - Да.
Ще върнеш ли Писанието и кутията на японското правителство
или смяташ да ги запазиш за себе си? - Не искам да стана като Хунг Синг.
Той не знаеше, че първо трябва да сложи Писанието в кутията.
Между другото, той не знаеше дали ще прочета правилно сутрата.
И кой е правилният прочит?
Когато имаш и Писанието и кутията, ще разбереш.
Донесете ми виното.
Ако ще ми правиш номера, това ще е последното ти ядене.
Не ме плаши, че ще забравя всичко. А останалото плащане?
Ще ти го дам, когато свършим работата.
Чунг Фат Пай, защо си тук?
Просто се возя гратис. - И знаеш ли къде отивам?
Където отиваш, там отиваш. - Пак лъжеш! Хванете го!
Ти, пияницо такъв!
Защо ни следиш? - Глупачка такава! - Млъкнете!
Как смееш да ме обиждаш? - Престанете!
Ти си кучка! - Какво ви става?
Не е твоя работа, това е между нас! - Аз съм шефът! Хванете ги!
А сега хванете нея!
Толкова си глупава! Не знаеше, че са мои хора, а?
Ето вече мога да се разкрия.
Всъщност съм под прикритие. На негова страна съм.
Предател! Вървете в Ада!
Отвори, отвори! - Съобщете на кулата!
На борда има предател. Връщаме се обратно. - Да.
Какви ги говориш?
Ти! - Какво искаш? - Не мърдай!
Сега аз контролирам самолета! Предай се!
Кучи син! Как смееш да ме лъжеш?
Да те лъжа ли? Оставям ти управлението.
Няма да успея. - Оправяй се! - Стегни се!
Още от началото се правеше на камериерка, за да ме съблазниш.
Исках да ти помогна.
Отворете! Отворете! - Млъкнете! - Млъкнете!
Преговарят.
Замисли ли се изобщо, че когато те спасявах, прегазих сума ти хора?
Защо го направих, а? - А какво да кажа аз?
Казах им да не ползват отровен газ, за да не те нараня
и затова си развалих отношенията с моите хора.
А като знаеше, че идвам за кутията, защо се би с мен?
Бях просто камериерка, но ти ме превърна в убиец.
И защо съм го правила ли? Ти ме принуди.
Е та кво? Като се ядосаш и вечно бягаш!
Забрави всичко! Ще умрем заедно!
Ние сме близки приятели, защото сме приятели с Приключенския Крал,
а и ти си му близка приятелка... - Не приближавай!
Сега ни остават 3 минути. - Гръмни самолета, ако ти стиска!
Мислиш, че не ми стиска ли? Бомбата ще избухне. Ще умрем заедно.
Браво! Имате дълбоки взаимни чувства. Но те нямат общо с нас!
Ние просто се возим. И сега ще слизаме.
Така че вие си се разправяйте колкото си искате. Аре, метла!
Какво говориш, какво става?
Мога ли да скоча с твоя? - На стената е.
Там има някой!
Какво крещиш? Късно е за извинения! Не ми махай! Не ти прощавам!
Има човек отгоре!
Защо не скачате? - Ще умра с теб!
Не може ли да кажеш нещо друго? - Не приближавайте!
Хунг Синг!?
Шефе, донесох ти кутията.
Кутията!
Учителю, казах, че не умея да карам самолет!
Учителю, напредвам ли?
Хунг Синг Синг?
Излизай!
Най-сетне си в мен. Не се бой, ще те защитавам.
Самолетът ще избухне, хайде!
Кутията изхвърча!
Скачаме! - Скачаме!
Скачай! - Ами ти?
Има само един парашут. - Да умрем заедно.
- Скачаш или не? - Не. - Тогава аз скачам.
Чакай, закъде да бързаме?
Не се бой. Аз ще го отворя.
Тази история върви към край. Да забравим кой крив, кой прав.
Това няма значение. И понеже явно не ме мразиш толкова,
искам да ти кажа, че ако се срещнем в бъдеще, ще те направя по-щастлива.
И аз теб.
Внимавай!
Не ме е страх, щом ме прегръщаш.
Учителю!
Намерихме кутията там. - Вечно идва в тези моменти.
Какво ме гледаш? Не натам! Натам!
Дали не ги притеснихме? - Притеснихме ли? Я стига!
Трябва да е някъде наблизо. Как да стигнем до Писанието?
Трябва да има вход. Първо да намерим входа.
Сутрата е написана наобратно.
Може да я разчетеш, ако я обърнеш с копие върху хартия
или с други думи, тайната на кутията не е на повърхността/отгоре,
а на дъното/отдолу. На пода. Проверете плочките!
Толкова са много, докога ли ще караме?
Четирима сме. Проверявайте една по една. Няма да е трудно.
Учителю, ела да видиш!
Мушкай и пробвай!
Учителю, това ли е Писанието без думи?
Чакайте! Виждате ли черепите? Тези хора са умряли тук.
Може да е заради това, че са размърдали сутрата.
Вече не ми се ходи там. За мен е безсмислено да имам Писанието.
Предлагам да се откажем от кутията и Писанието.
Не! Щом стигнахме дотук, няма да се откажа.
Не!
Още ли е жив?
Дръж!
Приключенски Кралю, няма да допусна да вземеш това, което искаш!
Писанието! - Писанието?
Мое е! - Дръж!
И ти дръж!
Точно попадение! - Но неуспешно!
Бягай!
Гадняр!
Остави ме! Пусни ме!
Приключенски Кралю!
Ще ме заключваш, а? Ще те накълцам!
Няма да умра!
Това копеле гадно! А и ти защо не заряза Краля, ами го последва?
Как се сети да задаваш такива тъпи въпроси сега?
Тя каза, че били глупости! - Да, защото не е твоя работа!
Не моя работа ли? - Да, не е.
Учителю!
Дърпайте с мен!
Вървете по дяволите! - Ами сега?
Накарай го да приближи!
Писанието е тук, ела си го вземи!
Дръж!
Да пийнем! - Наздраве!
На ти! И още!
Писанието?!
Писанието?
Натам!
Ама и тук ли се биете? Давай натам!
- Пусни ме! - Чакай, Шинг! Знаеш ли кого държиш за ръка?
Спри се! Знаеш ли, че си в опасност?
Бягай! Той ни преследва! Бягай! - Едва ли ще го спасим!
И тримата сте тук значи. Радвам се, че сте спасени.
Довършихме го, нали? Чудесно!
Пратете поздрави от мен.
Бягайте!
Шинг! - Хунг Синг Синг, дръж!
Горя! - Ама не!
Отвори кутията! Помниш ли плъха? - Плъхът?
Онзи дългият в печатарската стая. При първия път се уголеми,
при втория път стана на топчета. Освети го с кутията и ще изчезне!
Моника!
В романа тя не се казва Моника!
Не приближавай! - Скъпа!
Пусни Ками!
Учителю, ще помогна!
Щом не мога да имам нещо на този свят, никой няма да го има. Заповядайте.
Да не мислиш, че само ти мислиш така?
Пуснете си ръцете или ще умрете!
Тези твои ли са или мои? - Не говори, ами ги прибери в джоба!
Скъпа!
Отвори я и ни освети, така ще изчезнем!
Недей! Ами Моника?
Дай да я отворя!
Дай ми я!
Приключенски Кралю! - Приключенски Кралю!
Дай ми кутията!
По-бързо, или няма да успееш! Отвори я! Не се колебай точно сега!
Защо ме притискаш да взимам решение? - Само раздялата ни ще реши проблема!
Дай на мен!
Моника.
Ето, че имаме и кутията и Писанието, но...
Как ставаше? - Кое?
Д-р Ло, каза, че с кутията и Писанието ще разберем бъдещето.
В този човешки свят няма начало и край.
Най-сетне Писанието се върна в безценната кутия.
Ако желаете, може да зададете един въпрос за бъдещето си.
Страхотно! Искам да разбера кой ще ми е съпруг?
Ще разбереш от стената отзад. Там ще видиш желанието си!
Защо си ти? - Защо реагираш така?
Мога ли да видя най-доброто ми постижение?
Същата ли сцена? Това ли ще е най-доброто?
Ама, че подтискащо. - Не бъди такава. Писано е да си ти.
Приключенски Кралю, сега е твой ред. Какво искаш да знаеш за бъдещето?
Не знам дали има смисъл да питам, но искам да питам...
дали ще видя Моника отново?
Много от нещата са станали, заради омраза, идваща от любов
и тя е причинила много битки и убийства.
Но всъщност, ще имаш възможност!
Хората контролират много неща!
Тази, която търсиш е в този град. - Виж, Моника!
Учителю, виж!
Помни, че каквото и да стане, винаги има нова възможност.
Отнасяй се отговорно към бъдещето си!
Къде беше? - Ядох.
С момче или момиче? - Със съученици.
И без това не разбираш. Стига си питал. Уморена съм.
Едно ядене ли те измори?
Вече съм по-добре.
Промених края на романа, да не се разсърдиш?
Не. Добър е. Момичето е много очарователно.
Подписах документите за развода. Сега е твой ред.
Защо ги подписа?
Ами не знам как да се държа с жена.
Щом, за да си щастлива трябва да подпиша - подписвам.
Добре, ще подпиша. Дай ми химикалка, моля те.
Подписах.
Знаех си, че няма да подпишеш!
Не съм подписала, но мога да го направя всякога!
Дай ми ги!
Не съм очаквал, че ще има толкова изпитания.
Всъщност, най-голямото изпитание на този свят
е да бъдеш себе си и да останеш такъв винаги.
Значи в този град винаги ще се нуждаем от Приключенски Крал.
Превод и сбиване: Nikter