Огнян Симеонов Ви пожелава приятно гледане!
Дълго ли чакаш?
Още малко, и на тези подаръци ще им изтече гаранцията.
Отдавна трябваше да бъдем там. Алиса ще ме изяде жив.
Не се притеснявай, ти я познаваш.
Ще се възмущава, дори ако научи за закъснението на собствената и смърт.
Къде беше толкова дълго? - Е, къде другаде? С теб, разбира се.
Значи, отново да те покривам?
Мислех, че романа ти с екскурзоводката свърши.
О, не. Просто наскоро и направиха операция.
Бедничката! Дори крака си не може да разгъне.
Ясно, това те огорчава.
Но ако беше видял, тая "жабка", която и носи покупките!
Жабка.? - Хммм.
Такива апетитни крака! Биха задържали и тебе.
Малко вероятно. Аз, за разлика от теб, не забравям, че съм женен.
И какви отговорности предполага това.
Ондрей, знаеш ли, че миналата тази седмица тук почина клиент?
Тук, в колата? - Точно там, където седиш.
Такъв един весел човек. Пътуваме, говорим. Разказвах му някаква история.
Изведнъж го погледнах, и той сдаде багажа.
Добра история, мога да си представя! На мен по-добре не разказвай.
Сърцето отказало. Беше на 35 години. И тогава какво да кажем за мен?
С моята жлъчка, кръвно, проблеми с простатата?
Да се пилее време напразно, няма време, старче.
Ами... Съгласен съм. - Ето, виждаш ли.
Значи, мога да разчитам на теб?
Рудолф, съжалявам, но ти знаеш, че не умея да лъжа.
"Не умея да лъжа."
Боже мой, за какъв глупак се ожени дъщеря ми!
Здравей, скъпа.
Знам, че малко закъсняхме, но...
С 41 минути! И това наричаш "малко"?
Е, голямо благодаря!
А, момчета! - Здравей! - Здравей.
Какво ви задържа? - Ами, какво да ти кажа?
Отбих се да видя една своя любовница.
Операция на менискуса, разбираш ли... Така че, помогнах малко за реанимация,
когато внезапно се появи красива млада самарянка. Просто красавица.
И тя поиска да се запознаем. Наложи се да се позабавим.
Какво да правя? Тя ме съблазни.
Кога ще престанеш да се фукаш?
Те са били на билярд.
Виж.
Дори тебешира по пръстите останал.
И как не ти омръзна...
Постоянно да ги измисляш такива, на стари години?
Опитай се сега да я разубедиш.
И в петък, отново ще отидем да чукаме топки, нали?
Задължително. - Точно в шест.
Той просто е "одрал кожата" на дядо си!
Татко, баба и дядо, бият ли се?
Не, те играят... настолна игра. - Това е "Не се сърди", нали?
Ами...
По-скоро, "летящи капачки".
Не могат ли родителите ти малко да укротят страстите си?
Как да обясня на Павлик, защо те квичат там?
Нормално. Кажи му, че се обичат един друг.
А няма ли да му се стори странно, че такива звуци не чува от нас?
Лесно можем да ги надминем, ако искаш.
Чакай, аз мислех, че си ми сърдита.
Е, това може да се отложи. А овулацията - не.
Хайде, не се бави.
Но ако още си ми обидена,
не се насилвай.
Защото аз не искам, да те принуждавам за нищо.
Днес може да се получи. Температурата идеална, и плътност на секрецията, също.
Да, с това ужасно ме възбуди.
Това е различно усещане, когато знаеш,
че от това може да се получи дете, нали?
Ако побързаме, бих могла да родя през пролетта,
и да не страдам в тази ужасна лятна горещина.
И в задната стая, ще направим ремонт, и ще преподредим мебелите.
Ето, аз направих няколко скици.
Красиво.
Мама вече е приготвила детски дрешки.
Коя шапка повече ти харесва?
Готов ли си? - Не, спазъм!
Ето до какво доживяхме. Женска диктатура.
Друже, ето дядо ми, случвало се е да влезе вкъщи с калните обувки.
И директно на масата! Никой не смее да гъкне. Ето как са го уважавали!
И гледай ни нас - роби!
А какво тепърва го очаква този малкия?
Павлик, защитавай се! - Това е твоя скутер!
Какво правиш? Не я докосвай!
Къде си видял, да се бие момиче? Как не те е срам!
Ваш ли е? Да бяхте го гледали по-добре, а?
Или да се опитате, да го възпитате поне малко?
Остави! Какво да очакваш от тях, мъже!
Но ние не всички сме еднакви.
Предател!
Добре го направи, Павлик! С жените трябва по-строго. И хитро.
Какво ти е?
Гърбът ме боли. От това интензивно инжектиране за дете.
Инжектиране? Това е удоволствие. - Ти това, го кажи на дъщеря си.
Ако скоро не забременее, ще стана инвалид.
Лесно ти е да се смееш, не всички са такива игриви жребци, като тебе.
Какво ти ръси Марта в храната? Стероиди?
Не знам, аз в нейното готвене не се бъркам.
Честно казано, твоя апетит, сериозно ме учудва.
Защо? Имаш някакви проблеми? - Не, но...
След толкова години, и всички жени... Удивително е, че още ти се иска.
Да! И какво от това?
Ами, виждал си я гола хиляди пъти,
не ти ли е омръзнала, след всичкото това време?
Оглупя ли? Не съм я виждал чисто гола от 20 години.
Това би било самоубийство. Край на всички креватни удоволствия.
Как го правиш, че винаги да ти се иска?
Само си представи, колко много красиви жени наоколо?
И какво?
Нали ги наблюдавам. И записвам тук. Като на камера.
И после, в нужния момент, я включвам - и каквото намеря!
Тогава, спокойно се отправям към спалнята,
и когато се стигне до "това", затварям очи, и минавам на автопилот.
И тук ми се въртят образи, които ми харесват.
И тялото само прави, каквото е необходимо.
Друже, понякога за една нощ минавам толкова много жени,
колкото повечето мъже за цял живот.
Виждаш ли тези крака?
Ами... Красиви крака.
Красиви?
Ужасни!
Обязателно ще ми послужат.
Това ли е всичко за днес? - Да... вероятно, да.
Вероятно, да? И това е отговор на счетоводител?
Дойдох в този ресторант само за това, да престана да бъда счетоводител.
Исках да готвя. Исках да готвя храна.
Сега аз правя всичко. Освен готвенето.
Защото готвача, е последния, който ни остана.
Е, да...А за нас този "последен", радост голяма.
Как мислиш, защо никой не идва при нас?
Ондрей, знам, че обичаш да готвиш, но си аматьор.
А Луи е професионален, Освен това, роден французин.
Роден французин?
Майка му го е родила в самолета, летящ над Париж, това е всичко.
Един обикновен Пражки човечец,
който във Франция, дори менюто няма да може да прочете.
Да не говорим, да го пуснат в кухнята.
Какво ще ни препоръчате? - Наистина ли искате вкусна храна?
Тогава идете в друг ресторант.
Какво правиш тук, питам те?
Загрявам.
Каза в петък в шест, нали? - Но това беше само маскировка.
Алиби за пред жените, ясно? - Откъде да знам?
Тогава какво е според теб, ето това? Нервен тик?
Да беше обяснил, че това е шифър. - О, Боже мой, наистина си задръстен.
Здрасти. - Добър вечер.
Целувам ви ръка.
Това е Шарлот. Това е Ондрей, зет ми.
Този, с болния гръб?
И вие вероятно същата, която носи покупки на безпомощни болни.?
Вече не. Беше пробация.
Пробация? - Да. - И за какво?
За нарушаване на обществения ред.
Това е пълна глупост. Фонтанът е обществен, нали?
Така че, защо да не поплуваме с приятелките?
И какво ще е това плуване, с дрехите?
Май, не бива да пия много.
Двоен абсент за момичето. И за мен също. Благодаря.
Значи, "този, с болния гръб", нали?
Ти с нея какво, обсъждаш интимния ни живот?
Просто исках да я позабавлявам. Добре се посмяхме.
Е, тогава аз съм щастлив. За мен минерална вода, моля.
Ти какво! Искаш да останеш?
Разбира се. Не мога да те оставя тук сам.
Да направиш някоя глупост, за която после да съжаляваш.
Това момиче може да ти бъде внучка. - Това едва ли.
Първо трябваше да съм имал работа с баба и. И щях да го запомня.
Тя би била поне наполовина такава красавица, като нея.
А с какво ще я омайваш? Чернодробните петна по ръцете?
Жените обичат смуглия типаж.
Ако не мислиш за Марта, поне помисли за кръвното си.
Здравата ще ти го вдигне! - Докторът ми препоръчва да се движа.
Видя ли фигурата и?
Е това е тренажор! Освен това, е и танцьорка.
Представяш ли си, какви възможности?
Не си представям, а и не искам.
Да, извинявай, забравих. Ти си женен. - И щастливо.
А Алиса какво? - Какво тя? Оплаква ли ти се?
Не е необходимо да го прави. Достатъчно е само да я погледна.
Глупости! Та аз изпълнявам всичките и желания.
Именно.
Жената трябва да се бори за теб, тя трябва да търси вниманието ти.
Тя иска мъж до себе си, а не домашен любимец.
Скуката, приятелю! Ако на жената и стане скучно, това е беда!
И съдейки по моите наблюдения, Алиса започва да скучае.
Как мислиш, защо толкова и е необходимо второ дете?
Значи, според теб, би било добре да и изневерявам,
и да я лъжа, както правиш с Марта?
Понякога би било полезно да се опита.
Такава, добре изпълнена изневяра, е спасила отношенията на много двойки.
Погледни тази кифличка, как ти се усмихва.
Може да стане, не?
Вероятно съм чул грешно! Подбуждаш ме да предам дъщеря ти!
И какво от това? Правиш го за ваше добро. И за това трябва да се жертва нещо.
О, това ли било! Значи изневеряваш на Марта за нейно добро?
Разбира се.
Какво съм аз, някакъв егоист?
С Марта сме заедно 35 години. Някога да те се е видяла нещастна?
Пак пропуснах. - Не се притеснявай, Шарлотка!
Заради косата. Влиза в очите.
Така е по-добре, нали?
Много по-добре.
Веднага стана студено. - Свали това.
Моля.
Благодаря. Толкова си внимателен... за таксиджия!
Всъщност, не съм съвсем таксиджия.
Аз го правя от няколко месеца. - Откакто се пенсионира.
Е, да кисна по цял ден вкъщи, съм още млад, нали?
Това има своите предимства. Нощните смени, например.
Ами, така... Преди проектирах увеселителни влакчета.
Знаете, тези смразяващи атракциони в "лунапарковете".
По целия свят.
Първото съм създал тук, наблизо.
Искате ли да отидем да го видим?
Там той се запозна с жена си. Досега са заедно.
Това е вярно.
Тя тогава беше страхотна!
Трябваха ми хора за пробно спускане, някои доброволци.
Никой не прояви особено желание, но тя се нави.
Така че, тръгнахме само двама. През цялото пътуване,
тя силно стискаше ръката ми, и крещеше, като заклана.
И после, представете си, след като всичко свърши,
тя изведнъж казва, че иска още веднъж. И веднага!
И аз обещах, че ако остане с мен, целият и живот ще бъде така вълнуващ.
Предполагам, че си удържал обещанието. - Ами, разбира се, и още как!
Ами вие?
Ще намерите ли в себе си кураж да се возите с мен?
Ще видим. Може би, ще си струва.
Тогава отиваме!
Къде ще седнете, отпред, или отзад?
Той не може да дойде с нас... За съжаление.
Чакат го семейни отговорности. Неотложни.
Тогава, лека нощ. - Лека нощ.
Можеш да се прибереш от тук, нали? - Да...
Какъв порой. Мокър съм до кости.
Татко не те ли докара? - Не, не ме докара.
Беше насред играта. Искаше да я завърши, и трябваше да дойда пеша.
Обзалагам се, че имам температура.
Това няма да я измери, мили. Това е тест за бременност.
Отрицателен пак, нали? - Да, отново. Това е странно.
Лекарят каза, че съм наред.
Въпросът е, дали ти си. - Какво... какво аз?
Ако искаш това бебе, трябва да пуснеш ръката в действие.
Какво искаш да кажеш, "ръката в действие"?
Закъснявате.
Съжаляваме, но трябваше още веднъж да поговорим.
Затваряме след 10 минути.
10 Минути? Това е достатъчно време. Нали?
Не си ли готов още? Ондрей?
Те наистина трябва да си ходят...
Избърса ли масите? - Да. - А барплота?
Преди час. Тогава ги избърши отново. - Защо? Никой не е сядал там.
Може би, защото не са били избърсани.
Алиса, щастлива ли си с мен?
Що за въпрос?
Нормален. Бих искал да знам дали си щастлива с мен.
Нямам време за игри. Отивам в банката, да ги помоля да не ни затворят.
Не забравяй барплота.
Добър ден. Помниш ли ме?
Помня... помня.
Аз всъщност, тъкмо си спомних за вас. - Наистина ли? По какъв повод?
Искате ли нещо за ядене? - Ужасно съм гладна.
Но май затваряте? - Какво искате за ядене?
Изненадайте ме.
Лудек?
Луи?
Можеш да си ходиш. Така или иначе, никой няма да дойде.
Какви сръчни ръце. Като фокусник.
Аз съм самоук.
Аматьор.
Но запален!
Харесва ми.
Мирише наистина хубаво. - Семейна рецепта.
Моите сестри, съблазниха мъжете си с тази храна.
Нищо чудно. И на мен ми действа.
Това е фантастично.
Как това място не е пълно с хора?
Отскоро сме тук. Встрани от главния път. Изненадан съм, че го намери.
Рудолф много добре описа пътя. - Да.
Дошла сте тук за него.
Не. Дойдох да ви видя.
Наистина ли?
Аз ви дължа едно яке.
Не бързайте. Можехте да го дадете на Рудолф.
Така не бих могла да ви видя.
Разбира се, аз го забравих у дома.
Живея само на няколко минути.
Така че, ако искате да го вземете... сам?
Това беше невероятно. - Да...
Дори по-добре, отколкото съм си представяла.
Чакай, ти си си представяла?
От първия момент.
Защо мислиш, така те провокирах докато играхме билярд?
Мислех, че това беше за Рудолф.
Той е хубав, но е малко...
Стар? - Не, нямах предвид това.
Имала съм и по-стар.
Наистина ли? - Да.
После трябваше да го възкресявам,
И да му правя изкуствено дишане, но той го преживя.
Рудолф е малко прекалено самоуверен за мен.
Харесвам повече такива...мекушавци.
Много благодаря.
Но после се превръщат в звяр. - Да не преувеличаваме.
Тя не преувеличава. Аз не съм я чувала да вика така, в последно време.
Това е Бара. Тя живее тук с мен.
Приятно ми е да се запознаем. - На мен също.
Ти... ти си тук от самото начало?
Не, ние дойдохме тук, в разгара... - Това е Ирена.
... Но не искахме да ви прекъсваме.
Много мило от ваша страна.
Не сме се виждали от гимназията, и се сблъсквам с него на улицата!
Трябваше да отидем да се почерпим.
Надявам се, че не си пил твърде много. - Не, познаваш ме.
Само 3 малки.
И той гей ли е? - Защо питаш?
Използва такъв сладък парфюм. Мога да го подуша на якето ти.
Не, напротив... Пепо обича жени...
Знаеш ли, те винаги се търкат в него, така че той мирише на тези сладки...
Имаше прегръдки, потупване на рамото, Прихванал съм част от тази миризма.
Та, кога ще го видиш отново? - Не знам.
Нищо не сме планирали.
Аха.
Мисля, че вие определено трябва да се видите отново.
Защото той вероятно наистина иска това.
Защо иначе ще пуска в джоба ти тази "визитка"?
Алиске, не се пали. Мога да обясня. - Това и поисках.
Аз не искам да чувам някакви обяснения.
Рудолф, нищо не ми обяснявай!
Марта, не се гневи. Марта...
Можеш да ги вземеш с тебе!
Дори не се опитвай. Няма да подкрепя малките ти авантюри. Забрави!
Алиса, не можеш да го оставиш да спи в бараката. Той е на 63.
Трябваше да помисли за това, преди да тръгне след това момиче.
Това е баща ти.
Именно. Как е могъл, да го направи на мама?
Какъв пример е това за Павлик, когато изритваш дядо му така?
Нека да види, какво се случва на курварите.
Ако искаш да бъдеш на негова страна, можеш да си вървиш след него.
Ето едно одеяло, и малко храна.
Не искам нищо от доносници.
Рудолф, съжалявам.
Какво трябваше да и кажа? - Нещо, по дяволите. Всичко друго.
Трябваше да измислиш нещо. - Лесно ти е да го кажеш.
Бях съвсем гол, и тя имаше ей такава ножица.
Ти също би се объркал.
Талант за разпит. Наследила го е от майка си.
Все пак, майка и никога не успя да изтръгне нищо от мен.
Друже, 35 години съм запазил чиста биография.
И сега това. Заради тебе.
Толкова неудобно.
Особено, след като не съм имал нищо с онова момиче.
Знам.
Откъде знаеш? Какво знаеш? - Ти се похвали, нали?
Е, така или иначе
Ако жена ми вярва, че съм имал нещо със същество, което може да влезе в това,
Това е хубаво, нали? - Така е.
Тези жълтите са за жлъчката му.
И ще капеш тези капки в очите му, преди да тръгне за работа.
Без тях той ослепява след няколко часа.
Аз няма да капя никакви капки в очите му.
Аз съм му толкова ядосана. И ти би трябвало да бъдеш!
Това е топъл пуловер за него. Ще хване пневмония в тази риза.
Мамо, той гони някаква мацка, а ти му носиш пуловер?
Защо тогава го изгони?
За да знае, че има проблем! Той определено има!
Но ако трябваше да се сбръчквам за всяка негова изневяра,
...щях да стана като сушен плод.
Имаше ли и други?
138.
С последната, 139.
Но аз знаех за всяка.
Какво ли не измисляше, за да скрие всичко от мен.
Щеше да води една на море. Месец предварително ходеше на солариум.
За да не мисля, че е доста странно, ако изведнъж почернее...
Но как ти винаги узнаваше?
Този тъпак снимаше всяка от тях.
Какво? Знаеш лицата им?
О, ако беше само лицата...
Владана. От Лодз. Тя е такова вдъхновение.
Чакай...
това е кривата на бедрото и, и извивката... това е пъпът и.
О, да. Улрика. От Дрезден.
Исках да изградя два лупинга, като гърдите и,
Но никой нямаше да издържи такова претоварване.
Но все пак, тази езда беше доста дива. Жалко, че Марта никога не поиска да я пробва.
Знаеш ли, какво ме потискаше винаги. Тя никога не попита:
"Какво работиш?'' "Бих искала да дойда с теб.''
Какво е това? - Ами...
Това е Лубица. От Загреб.
Свърши ми лентата, знаеш ли.
Така че аз я седнах в малко глина.
После изчаках да изсъхне. Сложих глазура.
Донесох го вкъщи
Казах на Марта, че е тамошна керамика. Тя я харесваше.
Стоеше на рафта във всекидневната доста време.
После трябваше да го махна, защото когато тя го почистваше и лъскаше,
ме възбуждаше като луд.
И ти му прости всичко това?
Нищо подобно! Но какво трябваше да направя?
Да разбия нашето семейство? Да те оставя без баща?
Ти го обичаше толкова много. - Да, до днес.
Хайде, хайде... Той е мъж, какво очакваш?
Той има компас между краката си, показва му посоката. Той не е виновен.
Освен това, винаги е летял по света. Не можех да го следя.
Знаеш ли, какво ме огорчава повече, от всички тези жени?
Той никога не е казвал: "Марта, ела с мен!"
"Да ти покажа, какво на този свят съм сътворил!"
"Ела, така ще можеш да видиш всичко."
"Да чуеш, как всички крещят от страх и радост. Ела с мен!''
Той никога не е казвал това.
Не го е грижа много за моето мнение.
Трябва да отвинтиш този компас. - Хайде, че би било загуба.
Това беше такава забава. И все още е. Все още.
Виждаш, нали.
Аз все още трябва да внимавам, друга жена да не го примами. Все още.
И всички тези изневери, си имат своите ползи.
Няма по-внимателен мъж, от един мъж с чувство за вина.
Мислиш ли, че един мъж ще купи чантата от "Валентино" просто ей така?
Ако не се чувства виновен?
Купил ти е чанта от "Валентино"? - Още не. Но ще купи.
Знаеш ли коя? Показах ти я оня ден.
Като му сложиш капки на очите, спомени му незабележимо.
Мамо, ще му позволиш ли, да те купи толкова евтино?
Евтино?
Знаеш ли, колко е скъпа тази чанта?
Това граничи с проституция.
Хайде, Алиса! Как говориш с майка си?
Тези кучки ни свалят цените.
В крайна сметка, не е важно, при коя жена отива,
а при коя от тях се завръща.
Имам нещо за теб.
Забравила си го в якето на зет ми, когато играхме билярд оня ден.
Дъщеря ми го намерила. - Той има неприятности?
Той не, но аз. Поех огъня върху себе си.
Така че, беше ад у дома. - Наистина съжалявам.
Аз също. Най-вече защото, нищо не се случи.
Та си викам, ако ще ме наказват за това,
дали не трябва да се случи.
Това би било справедливо... Но тъкмо срещнах някого.
Толкова бързо?
Добре тогава, когато разбереш, какъв идиот е той, обади ми се.
Ще бъдеш първия.
Хей! Върни ми я!
Някой да ги спре! Задници!
Чуваш ли ме? Дай ми я!
Глупци.
Не познаха, какво всъщност е ценното.
Здрасти. - Здрасти.
Не се обаждаш, не се появяваш, Трябваше да те повикам по този начин.
Още помниш къде живея, нали? - Да.
Наистина ли няма да дойдеш горе?
Кракът ми е много по-добре. Виж.
Радвам се. Значи можеш да се качиш горе сама, нали?
Ясно.
Радвам се, че не е била твърде гореща, иначе щеше да останеш без ухо.
Това се казва, гореща линия.
Какво ти трябва?
Не отваряш завесите по цял ден. Исках да знам дали си добре.
Бях...
... Докато не позвъни.
Цедка.
Знаете ли, къде мама държеше цедката?
Виж ти.
Ще ти помогна да почистиш.
Не се хващай с това. Имаш достатъчно грижи.
Тогава ще ти намеря прислужница. Само за чистенето.
Можеш да се храниш при нас. - Това е добре. Ще се справя.
Трябва да намалиш пиенето.
Изкарваш ме някой алкохолик.
Когато Ондрей готви пиле с вино, ти изяде почти всичкия сос.
Татко, не можеш да продължаваш така! Не можеш да живееш в тъмница.
Павлик пита за тебе. Обещал си, да му помогнеш да построи самолет.
Работя върху това.
Или може да отидете на билярд с Ондрей, като миналия път.
Знаеш, какво стана миналия път.
Тогава вземи една от тези, знаеш... твоите...
Кой? - Ти знаеш.
Ондрей е дрънкал отново? - Не, мама ми каза.
Тя знаеше за тях? - За всички.
Дори и за фотографското ти хоби.
Боже мой.
Виждаш ли. Тя ти е простила тогава, не би имала нищо против сега. Аз също.
Алиса, знаеш ли, Аз дори не искам вече...
Когато нямам при кого да се върна.
Мислех, че няма да се появиш.
И аз така мислех.
Какво имаш там? - Трябваше да бъда на тенис.
С това?
Намерих я в мазето. Играех като дете.
Как го правеше?
След две години станах доста добър подавач на топки.
Е, тогава ще се уверим, че си станал още по-добър.
Алиса, толкова съм уморен днес.
Играх пет сета...
Ами тогава, просто се отпусни, и го остави за мен.
Пробата беше добра. Съпругът ви е плодовит, като 20 годишен.
Какъв е проблемът тогава, докторе? - Дайте му време.
Дори не можем да се сместим тук. - И се наричаш танцьорка?
По дяволите.
Почакай, или ще се блъснем отново.
Чакай. Ох!
Ти ме ухапа! - Само малко.
Какво малко? Да видим, какво ще кажа сега, у дома?
Беше от спирачките.
Радвам се, че нищо сериозно не ти се е случило. Нека да видя.
Не, лекарят каза, че трябва да остана така няколко дни.
Ще се оправя. За разлика от тази бричка. Ще трябва да вземем нова.
Не мисля, че е толкова зле. Можем просто...да я позакърпим.
И спирачките, разбира се. - Аз не вярвам на тази кола вече.
Имаме нужда от по-безопасна, и по-просторна.
Моля те, за едно пазаруване?
Знаеш, че не можем да си го позволим. Едва се държим над водата.
Правилно. Време е да направим нещо. - Като какво?
Виждаш ли.
Няма ли охрана? - Не. Мисля, че не.
Не бой се, това е най-безопасният автомобил в своя клас.
Какво ти става? Така внезапно? - Така ми дойде.
Знаеш, когато ходиш наоколо така. - Моля те...
Откъде дойде тази кондиция? От уроците по тенис, нали?
Две зеленчукови лазани за втора маса.
А дамите на четвърта, биха искали специалитета, който току-що готвихте.
Разбира се, нека го сготвя.
Пак ли?
Той играе тенис? Ондрей? - Да.
От известно време. Три пъти в седмицата.
И му се отразява. Той е различен. Отново е такъв...
Като последния път, просто ме грабна... - И какво?
Просто стана много активен.
Значи си щастлива?
Както отдавна не съм била.
Човече, спри това веднага.
Какво? - Твоите шашми.
Какви шашми?
Мен няма да измамиш. Дори не се опитвай.
Виж, не ме интересува коя е тя, или от колко време продължава.
Просто се отърви от нея, докато е още време.
Но ти винаги ми казваше, че е за благото на семейството...
Това свърши своята работа.
Тя е щастлива сега.
Ти просто не осъзнаваш, по колко тънък лед ходиш.
Друже, да изневеряваш на жена си, е като в минно поле.
Една погрешна стъпка, и летиш! Летиш!
Сега е щастлива,
защото накрая има някой необикновен до себе си.
Но най-вече, защото мисли, че е заради нея.
Но тя ще узнае, че някоя друга е спомогнала за това.
Тя няма да ти спести нищо. Можеш да се обзаложиш за това.
Друже, тя ще хване тези твои "малки птички",
Ще ги натъпче в месомелачката, и ще ги направи на бургери,
и ще те накара да ги сервираш в ресторанта със собствените си ръце.
Не се тревожи, държа го под контрол.
Пепо. - Да. Благодаря.
Поздрави го. - Добре.
Това е приятелят му, те играят тенис заедно.
Трябва да му изпратя благодарствена картичка за Нова Година.
Това навярно ще го зарадва.
Благодаря. Весела Коледа и на теб.
Татко, кога ще дойде Дядо Коледа? - Скоро, Павлик.
Потърпи.
Твоят Дядо Коледа е тук. Донесох ти нещо.
Какво? Къде си? - Познай.
Имаш ли нужда от помощ? - Не, ще се справя. - Добре.
Ще го направя. - Да! Добре.
Идваш ли за подаръка?
Ще изнеса боклука.
Но побързай, Павлик става нетърпелив.
Ще се върна.
Ти луда ли си?!
Не трябваше ли да си на ски? - Липсваше ми.
Коледа е, исках да те видя, и да ти благодаря за подаръка.
Харесва ли ти?
Красиво.
Но си ме подценил.
Можеше да е с един номер по-голям размер.
Благодаря ти все пак.
А това е за теб.
Детската може да бъде подозрителна.
Благодаря.
За да можеш да поддържаш форма.
Можех да намеря един размер по-малък, нали?
Това не е проблем. Ще го изпълня, когато забременея.
Добър ден. Може ли да говоря с вас?
Луи, може ли да ни оставиш насаме за минутка?
Алис, не се ядосвай. - Защо трябва? Аз те разбирам.
Ти ме разбираш ли? - Да.
Беше ми ясно, че искаш още някой.
Да беше ми казал за нея веднага. Нормално, откровено.
Знам, Алиса, Аз... - Няма нищо лошо в обявата.
Обява?
Да. Всъщност, трябваше сама да помисля за това.
Бизнесът се развива, явно се нуждаем от друга сервитьорка.
Това момиче е перфектно.
Чакай. Искаш да я наемеш?
Разбира се. Луи не може да смогне да обслужва сам цялата зала.
Не знам, мисля, че се е подобрил. Аз все пак бих опитал с него.
Ще видиш, тя ще привлече мъже да идват тук.
Не знам какво ще видят в нея.
На теб може да не действа, но вярвай, те ще налитат на нея.
Виж тези цици! И този задник!
И аз бих си развързала кесията.
Ела тук, да ти я представя. Ела!
Шарлота, ако обичаш.
Това е Шарлота, а това е Ондрей. Моят съпруг и готвач.
Шарлота, приятно ми е да се запознаем. - Ондрей.
Значи, искате да работите тук? - Не мога да живея само от танци.
Аха, танцьорка. Значи, нямате необходимия опит като сервитьорка?
Била съм две години сервитьорка на круизен кораб
И е работила във Флорида, Испания и Гърция.
Нямах представа. - Е, как би могъл?
Искате ли да видите препоръките? - Да.
Няма да е необходимо.
Нека погледнем договора, и да поговорим за другото нещо.
Какво друго нещо?
Това... това е просто лудост! - Защо?
Ще почисти малко, малко пране, гладене, и ще го наглежда.
Струва си за този минимален наем.
Ти дори не знаеш нищо за нея. Кой знае коя е тя?
Какъв ти е проблема с нея? Аз я харесвам.
Баща ти ще се върне от нощна смяна, и домът му може да е окраден.
Моля те. - Случва се.
Въобще, "велика" идея. Той е вдовец. В траур.
А ти насадиш младо момиче при него. - Да превключи на други мисли.
Именно. Познаваш го. - И какво от това? Дори ако.
Той е близо 3 пъти по-стар от нея. Дори може да получи удар.
Шарлота има опит с изкуственото дишане.
Но все пак, по-добре татко, отколкото другия.
Кой друг? - Някакъв любовник.
Казвала ли ти е за някого? - Да, спомена. Нали знаеш.
Но как може тя да гради връзка, само защото той е добър в леглото?
Горкото момиче.
Добър в леглото, ли е казала?
Идваме да ви помогнем. - Благодаря, няма нужда. Приключих.
Аха. Ами тогава можем са отидем да хапнем нещо.
Павлик е при лелите си, така че, да използваме момента.
Да ядем? След Коледа? Ще се пръсна. - Добре тогава, да спортуваме.
Като тенис? - Тенис, да, страхотна идея.
Може да играем в смесени двойки. Накрая ще те видя как играеш.
Какво сте правили с Пепо на корта? Събирахте топки?
Аз съм играч на глинена настилка.
Пък и новата ракета. Не съм свикнал с нея. Не сме координирани.
Да разменим партньорите? - Няма начин. Аз съм доволен.
Виждаш ли? Казах ти, че ще се разбират. Като че са познавали от отдавна.
Не си спомням кога за последно, го видях да се забавлява така.
Погледни го, как се перчи.
Чувствам се, сякаш отново го опознавам.
Аз също.
Рудолф!
Не забравяй кафето. Силно, без захар. Точно както ти харесва.
Ако ще ме глезиш така, Ще зарежа шофирането, и ще остана с теб.
Лека нощ. - Лека.
Какво целиш? - Какво?
Ами всичко! Работата, тениса, преместване тук.
Жена ти го предложи. - И ти охотно прие.
Искам да бъда с теб.
Не искам повече така.
Първото, което чувам след секса е:
"Виждала ли си другия ми чорап''? - Но ти знаеше, в какво се забъркваш.
Това те устройваше. Казваше, че като женен човек,
няма да бъда наоколо, и да те притеснявам през цялото време.
Да, но още не бях влюбена.
Луда ли си? Алиса ще се прибере всеки момент.
Искаш да ни види заедно?
Такава идея, не те ли възбужда?
Исусе, това е Алиса.
Ако не вдигна, тя ще бъде подозрителна.
Вдигни тогава. - Какво? Сега ли?
Да.
Здравей. - Здравей. Как е нашето момче?
Добре, той е добре. Те... знаеш как го глезят.
Искам да те поглезя също.
Ела си по-рано, през нощта. Липсваш ми.
Не мисля, че бих могъл. Пътища са заледени. Хлъзгави... ужасно.
Е, тогава поне ми кажи нещо приятно. Гласът ти ме възбужда.
И твоя също.
Това е хубаво. Продължавай.
Рудолф?
Рудолфе!
Какво правиш? - Това, което тя заслужава.
Намерих това, до нейния паметник.
Това го е крила в шкафа, зад прахосмукачката, да не го намеря.
И виж тук. Лалета.
Навсякъде. Лалета! И аз, идиота, цял живот мислех, че тя обича рози.
Докато тя ми е слагала рога. Знаеш ли с кого?
С масажиста си.
Виж тук.
Това са нейните календари. Гледай.
Където има лале, означава, те са имали среща на този ден.
Виждаш ли? Толкова много лалета. Боже...
Не знам защо правиш голям въпрос от това, мамил си я много пъти...
Хайде, това е различно. Аз съм мъж, нали.
По дяволите, спри да ме масажираш!
Знаеш ли колко време, е ходила на тези масажи? 15 години, друже!
А аз я съжалявах. Ще намеря това копеле!
Рудолф, хайде! Масажиста може да е два метра.
Прав си.
Ваша позната?
Да.
Извинете, че ви питам така.
Аз живея отсреща, и Ви видях тук няколко пъти, и съм любопитен.
Викам си: Може би от семейството. - Не, това не.
Но близка.
Много.
От колко време сте се познавали?
Години. Но вас не може да интересува. - Интересува ме. Много.
Когато дойде при мен първия път,
тялото и бе един голям спазъм. Блокирано навсякъде.
И вие сте я отблокирали. - Опитах се, но не беше лесно.
Това изисква време.
Това не беше нещо като, любов от пръв поглед.
Разбирам.
Дълго се опознавахме един друг.
В началото говорихме, после се разхождахме.
Защо лалета?
Мисля, че тя се нуждаеше от промяна.
Съпругът и, я обсипваше с рози през цялото време.
Мислел е, че тя харесва рози! - Да, така му се е струвало.
Мисля, че той е нямал понятие, какво я прави щастлива.
Като например?
Например, нямал никаква представа, колко много обича аромата им.
Всяка година, когато цъфтят лалета, тя ме водеше в градината.
И цялата се покриваше с тях. А аз после я миришех.
Никога през живота си, не бях мирисал нещо толкова прекрасно.
Аз пръв и показах тази градина!
Там заченахме Алиса.
Друже, водила го е навсякъде, където сме били,
Може би е искала да сподели спомените.
В хотела, където прекарахме медения си месец,
наводнили целия етаж.
Спукали водното легло. - Къде са ключовете?
Друже, ще те закарам. - Не, не.
Водила го на това влакче, където сме се запознали!
Не са се возили на него, защото той се боял, че ще му прилошее.
Пъзльо.
Знаеш ли какво ми каза, като го питах как мисли, защо е била с него?
Тя знаеше, че страстно желаех да я видя.
Сериозно? - Да. Точно така го каза.
Нуждаела се е от някой, които не би могъл да свали очи от нея.
Какво има?
Нищо. Гледам те.
Защо сега?
Трябваше да го направя отдавна.
Ти също ли забрави прането? - Да.
Хубав корсет. Не съм видяла на тебе.
Не го нося често. Малък ми е. - Аха.
Престани! Колко пъти да ти кажа, че всичко е свършило? Разбираш ли!
Но аз останах тук само заради теб. - Никой не те задържа тук!
Добре, в 8 часа. Благодаря.
Улица "Вшегрдова", до кафе "Макс". - Улица "Вшегрдова", кой номер?
Осем. - Това е до нас. Кое име?
Няма значение, Рудолф, дадох поръчката.
Лошо, щях да я взема.
Ако искаш, можеш да вземеш 2 туристи там.
Отивам. Благодаря, Луцка.
Благодаря ви много. Приятно прекарване. - Благодаря.
Изглежда хубаво тук. Изненада ме.
Шарлота, трябва да ти кажа нещо.
Знам, че вероятно ще ме намразиш, но ние трябва да сложим край.
Аз осъзнах, че обичам жена ми, и не искам да я загубя.
Значи, доведе ме тук, само защото не искаш да направя скандал, нали?
Е, това е, което се надявах.
Добре.
Както искаш.
Извинете, всичко наред ли е? - Да, разбира се.
Какво да ви донеса?
Какво е най-доброто, което предлагате? - Това е въпрос на вкус.
Според цената?
Приемате ли кредитни карти?
Ще ви донеса менюто.
Мърдайте, господа, червенокосата на маса 20...
поръча половината меню, и бутилка "Шато Марго".
Никога не можеш да изядеш всичко това. - Няма значение, мога да го опитам.
Не. - Алиса!
Здравей. - Здравей, Шарлота.
Какво правиш тук сама? - Той скоро ще се появи.
Седни.
Можем да го чакаме заедно.
Добре.
Ще се радвам да се запозная с него.
От колко време сте заедно? - Два месеца.
И къде се запознахте? - На билярд.
Заигра се с мен там. - Наистина ли?
Попитах се тогава, колко ли пъти го е правил.
Той трябва да е от различно тесто, не като моя.
Мислиш ли?
Добър вечер. Какво ще пиете?
Само вода за мен.
Ами "Шато Марго"?
Не мога да пия. - Болна ли си?
Не. Бременна.
Поздравления!
А за вас, госпожо? - Също вода. Много вода.
Тук ли да сервирам, или под масата? - Защо под масата?
Какво има? Не ви ли харесва тук? - Най-лошото го преживях.
Поздравления! Перфектно тайно. - Ти си тук?
Какво ти казах? Край на шашмите веднага.
Какво мислиш, че се опитвах да направя тук?
Обаче е късно. - Защо късно?
Прилоша и.
Това не е от храната. Тя е бременна.
Бременна?
Тогава не само имаш проблем. Ти си прецакан, друже.
Благодаря за разбора. Какво да правя сега? - Мене ли питаш?
Ти имаш опит, нали? - Не и от този род!
Казвах ти: Не се забивай в това.
Чувствам се като пълен идиот. - И такъв си.
Но поне го разбра преди мен.
Не можеш да ги задържиш и двете, това е ясно.
Ще бъдеш щастлив, ако задържиш едната. Ако знаеш коя, разбира се.
По-добре ли си?
Господине, тортата е готова. Когато сте готови, дайте сигнал.
Шарлота, сигурна ли си, че не го познавам?
Кого?
Бащата на бебето ти.
Добре.
Щом искаш да знаеш...
Честит рожден ден...
Честит рожден ден, мила Шарлота
Честит рожден ден на моята любов.
Съжалявам, че те накарах да чакаш. Исках да те изненадам.
Алиса, какво правиш тук? - А ти?
Виждаш, нали? Исках нещо специално, за рождения ден на Шарлота.
Ондрей много похвали това място.
Искате ли друг стол?
Разбира се. - Иржи.
Ще дойде ли някой друг? - Аз никого не чакам. А вие?
Тогава, да разрежем тортата!
Алиса, съжалявам, че разбра по този начин.
Бях толкова смутен. Не знаех, как да ти го кажа, та да го приемеш.
Че вие двамата сте заедно?
От кога?
Спомняш ли си, когато намери онези бикини?
Твои ли бяха?
Значи всички тези игри на билярд...?
Бях притеснена, че си в траур твърде дълбоко... и ти беше толкова смел.
И на Шарлота не беше лесно с мен тогава.
Но когато ти я доведе при мене, приех го като знамение.
Какво знамение?
Че трябва да спра траура. Мислех, че ще бъдеш против.
Но малко флирт е различно, от това да сте заедно...
... и да се грижиш за дете. - Шарлота не е дете!
Но тя чака! - Какво?
Бременна е. - Наистина ли?
Това е невероятно! Шарлота, щастлива ли си, колкото съм аз?
Шампанско! - Тя не може да пие.
Тогава за мен. За всички!
Приятели, бих искал да се похваля. Аз съм на 63 години,
...а чакам бебе, с това красиво създание.
Не е ли прекрасно, приятели?
Защо вие, дами, изглеждате толкова кисели?
Не съм сигурна, дали осъзнаваш, в какво се въвличаш. На твоята възраст.
О, моля те, каква възраст?
Алиса, би ли предпочела, да беше някой женен идиот?
И какво щеше да направи? Да разруши едно семейство?
Знаете ли, колко хора ще останат нещастни?
Тя ще свърши сама, така или иначе. С бебе.
Не е ли това по-добрия вариант?
Между другото, аз винаги съм по-добрия вариант.
Можем да остареем заедно.
А не забелязваш ли, че си малко по-напред в това?
Колко време ще отнеме, преди тя да намери някой друг?
Алиса, не подценявай баща ти!
Шарлотка.
Ще ме оставиш ли?
Ако ти не ме оставиш.
Защо да те оставям? Щастлив съм, че ме имаш.
Поне имам нещо да очаквам.
Какво ще празнуваме?
Че все още си с мен. 2431 дни, това е повод за празник, нали?
А аз си помислих, че си знаел за това. - За какво?
Не?!
Аха. Седем седмици.
Никога не съм се съмнявала, в твоята плодовитост.
Ти ли сготви това? - Не, просто исках да го опиташ.
Ако ти хареса, може да го готвим в нашия ресторант.
Поръчах това за теб. - В 8 часа? - Да.
Аха. - Какво? - О, нищо...
Представи си, подозирах те в изневяра. Съжалявам.
Съжалявам, не знам какво ми стана. Съжалявам...
Ти никога няма да направиш нещо подобно.
Да, не бих.
Но татко! Чакай, да ти кажа, какво е направил. Няма да повярваш.
Рудолф, аз трябва още веднъж да ти благодаря.
За какво?
Пое всичко върху себе си.
Защо си толкова сигурен, че не съм казал истината?
Наистина ли мога да го задържа? - Разбира се, твой е.
А какво да снимам? - Каквото си поискаш.
Аз няма да ти подсказвам, но забелязваш ли, тази червенокоска?
Да, забелязах.
Но дядо, там не се влиза. - Знам.
Но ако никога не сме направили нещо забранено,
Няма да имаме никакво забавление в живота.