Prometheus vzal bohům oheň a předal ho lidem.
Za což byl přivázán ke skále a odsouzen k věčnému utrpení.
Doktore Oppenheimere.
Pro začátek byste měl do záznamu přečíst své prohlášení.
Ano, Vaše ctihodnosti.
- Ale my nejsme soudci, doktore. - To nejste.
Zajisté.
Tímto prohlášením oslovuji všechny členy komise.
Vaše urážlivé komentáře v obžalobě nemohu považovat
za relevantní a to včetně odkazů na můj osobní život a práci.
Jak dlouho vypovídal?
Upřímně? Vlastně už ani nevím.
Celé slyšení trvalo měsíc.
- To vám teda nezávidím. - Četl jsem jenom přepisy.
- Kdo by nechtěl obhájit svůj život? - Vy jste tam nebyl?
Jakožto předseda jsem tam ani nemohl být. Vážně se mě na to budou ptát?
Je to už dávno.
- Čtyři roky. - Pět.
Oppenheimer nadále rozděluje Ameriku.
Komise bude chtít vědět na jaké straně stojíte.
Senátor Thurmond nechtěl, abyste se cítil jako u soudu.
Tak to je vtipné. Budu dělat, že jsem to neslyšel.
- Vážně, pane Straussi? - Jsem admirál.
Admirále Straussi, jde o pouhou formalitu.
Prezident Eisenhower vás chce ve svém týmu.
Senát nebude mít na výběr.
A co když vytáhnou Oppenheimera?
Pokud ho vytáhnou, tak jim jen povíte pravdu.
To žádný senátor nemůže popřít. Jen jste splnil svou povinnost.
Bude to sice nepříjemné, ale kdo by nechtěl ospravedlnit celý svůj život?
Proč jste odjel ze Spojených států?
Chtěl jsem studovat novou fyziku.
Tady nic takového nemáme?
Myslel jsem, že Berkeley má oddělení teoretické fyziky.
Ano, jedno jsem postavil.
Ale nejdřív jsem musel do Evropy.
Jel jsem do Cambridge, kde jsem studoval u Patricka Blacketta.
Byl jste v Evropě spokojenější?
- Spokojenější? - Ano.
Nebyl.
Ne, já...
Stýskalo se mi po domově a byl jsem ještě emocionálně nevyzrálý.
Trápily mě vize nekonečného vesmíru.
A v laboratoři jsem byl strašné nemehlo.
Prokristapána, Oppenheimere!
Spal jste vůbec?
Znovu.
Musím na přednášku, pane.
Proč?
- Bude tam přednášet Niels Bohr. - Úplně jsem na to zapomněl.
Dobrá! Tak jdeme.
Vy ne, Oppenheimere.
Vy tu hezky poklidíte.
KYANID DRASELNÝ
Kvantová fyzika není krokem vpřed.
Berte to jako nové chápání reality.
Einstein nám otevřel dveře.
A my se teď přes ty dveře díváme, kdy vidíme svět v tom našem světě.
Je to svět plný energie a paradoxů, které málokdo z vás přijme.
Jste v pořádku?
Nielsi, představuji vám J. Roberta Oppenheimera.
- Co znamená ta zkratka J? - Vůbec nic.
Byl jste na mé přednášce. Kladl jste zajímavé otázky.
Oppenheimerův zápal nelze popřít.
Jen musí zapracovat na práci v laboratořích.
- Slyšel jsem, že... - Harvard. Ptáte se mě na tu samou otázku.
Proč se mě ptáte znovu?
Nelíbila se mi vaše odpověď.
- Přišlo vám to včera lepší? - O dost.
Pamatujte, že kámen nemůžete zvednout,
aniž byste byl připravený na hada.
Ale vy se mi zdáte připravený.
Jen nemáte rád laboratorní práce.
Navrhuji vám, abyste odešel z Cambridge
a běžte někam, kde vás nechají nad věcmi přemýšlet.
Kde?
- Göttingen. - Born.
Born.
Jeďte do Německa a studujte u Maxe Borna. A naučte se způsoby teorie.
Zašlu tam doporučující dopis.
Bylo prolezlé červem.
- Jak jste na tom s matematikou? - Na jeho ambice bída.
Algebra jsou jako noty.
Nejdůležitější není, jestli tu hudbu dokážete číst.
Ale jestli tu hudbu slyšíte.
Máte hudební sluch, Roberte?
Mám.
BÁSEŇ WASTE LAND
Zde máme senátora z Wyomingu.
Admirále Straussi, zajímá mě váš vztah
s doktorem J. Robertem Oppenheimerem.
Je pravda, že jste se seznámili v roce 1947?
Ano.
Byl jste tehdy předsedou Komise pro atomovou energii?
Je to tak. Ale Roberta jsem potkal jakožto
člena rady mého institutu pokročilých studií v Princetonu.
Po válce byl vyhlášeným fyzikem a já jsem chtěl, aby to tam celé vedl.
Je mi ctí, doktore Oppenheimere.
Pane Straussi.
Vyslovuje se to "straws".
Oppenheimer, Appenheimer. U mě každý pozná, že jsem původem Žid.
Vedu taky kongregaci Emanu-El v New Yorku.
Strauss mi hlavně říkají jižané.
Každopádně vás vítám v našem institutu. Myslím, že tu budete spokojený.
Místní ubytování si zamilujete.
Tam budete bydlet se svou ženou.
- A dvěma dětmi? - Ano, dvě děti.
Jsem velkým obdivovatelem vaší práce.
A vy jste fyzik, pane Straussi?
Omlouvám se, ale musím do společenské místnosti.
Nejsem fyzik nebo něco takového. Jsem pouze cílevědomý muž.
Tak tomu rozumím.
- Vážně? - Můj otec byl jako vy.
Tady bude vaše kancelář.
Většinou ho tam potkáte odpoledne.
Vždycky mě tak nějak zajímalo,
proč jste ho nezapojil do projektu Manhattan?
Je to přece jenom nejchytřejší vědec naší doby.
Jeho doby.
Einstein publikoval svou teorii relativity před více než 40 lety.
On nám jen kvantový svět ukázal.
“Bůh nehraje v kostky“.
Přesně tak.
Nepřemýšlel jste nad studiem fyziky, pane Straussi?
Měl jsem nabídky, ale chtěl jsem prodávat boty.
Takže jste byl jen podřadným prodejcem obuvi?
Mnohem víc než to.
- Rád bych vás představil. - Není potřeba.
Znám ho celá léta.
Alberte.
Co to mělo znamenat? Co jste mu řekl?
Nic závratného. Je v pohodě.
Pane Straussi, měl byste vědět o mé minulosti.
Jako předseda Komise pro atomovou energii mám přístup ke všem složkám.
- Nemáte obavy? - Ne.
Jak bych jen mohl? Zachránil jste naši zemi.
Časy se mění, pane Straussi.
Cílem našeho institutu je poskytovat útočiště lidem, kteří mají svůj názor.
A to jste vy.
Jste přesně ten pravý.
Tak já to ještě zvážím.
Uvidíme se zítra na zasedání komise.
Je to jedna z nejdůležitějších schůzek v celé zemi.
Jistěže. A taky tu máte skvělé ubytování.
Právě proto to zvažuji.
Takže vy jste o jeho minulosti věděl ještě, než jste se potkali?
Ano.
A to vás neznepokojilo?
Spíš mě v tu chvíli zajímalo, co řekl Einsteinovi,
že se na mě tvářil tak kysele.
Ale co později?
Všichni víme, co se stalo později.
Doktore, během vašeho pobytu v Evropě
jste se musel potkat s celou řadou fyziků z cizích zemí.
Ano, to je pravda.
- Byli mezi nimi Rusové? - Žádný mě teď nenapadá.
- Pokud mě necháte mluvit... - Pane Robbe, svůj prostor dostanete.
Po Gottingenu jsem se přestěhoval do Leidenu v Holandsku,
kde jsem potkal Isidora Rabiho.
Promiňte.
- Amík? - Bude přednášet o nové fyzice.
To si musím poslechnout, protože jsem sám Američan.
To mě ani nepřekvapuje.
Dejte mi vědět, kdybyste něčemu nerozuměl.
Počkat! Co říká?
Ne, děkuji.
Do Zurichu to je pěkně daleko.
Pokud zhubnete, tak vás mezi těmi sedadly ztratíme.
- Jsem Rabi. - Oppenheimer.
Byl jsem na vaší přednášce o molekulách. Něco málo jsem pochytil.
Oba dva jsme Židé. Jak je možné, že umíte plynule holandsky?
Myslel jsem, že se mi to tenhle semestr bude hodit.
To jste se za 6 týdnů naučil holandsky, abyste přednášel o kvantové mechanice?
Mám rád výzvy.
Kvantová fyzika nebyla dostatečně náročná?
- Schwitzer. - Schwitzer.
Jen se předvádíte.
Holandsky za šest týdnů, ale nenaučíte se jidiš.
- Stejně ten jazyk nevyužijete. - Běžte do háje.
- Stýská se vám po domově? - O tom vám povídat nemusím.
Nemáte někdy pocit, že tu nejsme vítáni?
Myslíte fyziky?
- Jste vtipný. - U nás ne.
Protože jsou tam všichni Židé.
Jezte.
Měl byste se učit hlavně od Němců.
- Heisenberg. - Přesně tak.
Vede vás to k domnění, že za kvantovým světem
je skutečný svět, ve kterém platí příčina a následek.
Ale takovéto spekulace jsou stejně bezvýznamné.
Děkuji vám za pozornost. Hezký den.
- To bylo vzrušující! - Děkuji.
- Doktor Oppenheimer. - Oppenheimer? Ale jistě!
Líbila se mi vaše práce na molekulách.
Inspiroval jste mě.
Kdybych vás ještě inspiroval, ozvěte se. Můžeme přednášet spolu.
- Musím se vrátit do Ameriky. - Proč?
Tam kvantovou mechaniku nikdo nebere vážně.
Právě proto.
- Touží po kaňonech Manhattanu. - Kaňonech Nového Mexika.
- Vy jste z Nového Mexika? - Jsem z New Yorku.
Ale s bratrem máme u Santa Fe ranč.
A přesně to mi právě chybí.
Tak to bude lepší, když pojedete domů, kovbojové!
To je možná tak on. Já a koně? To nejde dohromady.
Rád jsem vás poznal.
Setkal jste se poté ještě někdy s Heisenbergem?
Osobně už ne, ale řekněme, že se nám ještě skřížily cesty.
Poté jsem se vrátil do Ameriky,
kde jsem přijal pozice v Caltechu a Berkeley.
Předpokládám, že hovořím s doktorem Lawrencem?
- Vy musíte být Oppenheimer. - Ano.
Slyšel jsem, že chcete vyučovat kvantovou teorii.
Vyučuju hned vedle vás.
- Oni vás tam dali? - Požádal jsem o to.
Chtěl jsem být co nejblíž experimentům.
Teorií to vše začíná.
- Stavíme tu stroj na zrychlení elektronů. - Nemám slov.
- Nechcete mi pomoct? - Postavit ho? To ne!
Ale pracuji na teoriích, kde ho otestuju.
Kdy začínáte vyučovat?
Začínám za hodinu.
- Seminář? - Jednoho žáka.
Jenom jeden student? A to je vše?
Vyučuji něco zcela mimořádného.
Jakmile lidé pochopí, jak to půjde využít...
Tak už nebude cesty zpět.
- Musel jsem se asi... - Pan Lomanitz?
- Ano. - Jistě! Jste tu správně. Pojďte.
Prosím, posaďte se.
Co všechno víte o kvantové mechanice?
- Mám povědomí o základech. - Tak to děláte špatně.
Je světlo tvořeno částicemi nebo vlnami?
Kvantová mechanika tvrdí, že oběma. Jak je to možné?
- To nejde. - Nejde.
Ale opak je pravdou. Je to sice paradox, ale funguje to.
Děkuji.
Pane Lomanitzi, to zvládnete.
Pane Snydere.
A teď si představte hvězdu,
kterou můžete přirovnat k obří peci, která hoří v rozlehlém prostoru.
Jejíž teplo se tlačí ven proti své vlastní gravitaci.
Ale jakmile se tato pec ochladí,
tak se gravitace převáží a hvězda se zmenší.
- Navýší se hustota. - Správně.
- Což navýší gravitaci. - Což zase navýší hustotu.
- A? - Je to začarovaný kruh, dokud...
Co je zde vlastně limitujícím faktorem?
To netuším. Uvidíme, kam nás matematika dovede.
Garantuji vám, že to bude někam, kde jsme ještě nebyli.
Ke mně?
Možné to je. Vaše výpočty jsou lepší.
Složka doktora Oppenheimera obsahovala detaily o jeho aktivitách v Berkeley.
Proč ta složka neexistovala ještě před válkou?
To se budete muset zeptat pana Hoovera.
Táži se vás, admirále Straussi!
Domnívám se, že se to týkalo jeho levicových aktivit.
SOBOTA 14:00 SHROMÁŽDĚNÍ REPUBLIKÁNSKÉ ŠPANĚLSKÉ FRAKCE
Nezatahuj do toho politiku, Oppie.
To jsem napsal já.
Lawrenci, sám jsi ve fyzice začal s jednou revolucí.
Nevidíš, že se to děje tak nějak všude?
Picasso, Stravinsky, Freud, Marx.
Ale my jsme v Americe. Revoluci už máme za sebou.
Vážně. Nezatahuj do toho laborky.
Však nejsme v laborce.
Moje paní domácí dnes pořádá tu svoji drbárnu. Nemáš zájem?
Proklepl jsem politiky v Berkeley.
Jde jim jen postgraduální studium a integraci komoušů.
- A tobě je to jedno? - Chci hlasovat. Ne jen o tom mluvit.
Především v ten pátek. Pojďme se raději najíst.
Potkám se tam se svým bratrem.
Co na těch jeho aktivitách tak zaujalo FBI?
Pokud si dobře vzpomínám,
tak si tehdy FBI zapisovala poznávací značky aut,
které parkovaly u komunistických shromáždění.
Tak na něho přišli.
- Ježíši Kriste! - Omlouvám se.
Franku!
- Pamatuješ si na Jackie? - Dobrý večer.
- Roberte! - Chtěla bych ti představit Haakona.
Haakone Chevaliere, představuji vám doktora Roberta Oppenheimera.
- Je mi potěšením. - Tohle je můj bratr Frank.
- A to je... - Jackie.
Zdravím, Jackie.
- Vy se zabýváte jazyky, že? - O vás se zase všude mluví.
Co jste slyšel?
Že vyučujete zcela nový přístup k fyzice.
Sice tomu nerozumím, ale netušil jsem, že jste se stal členem strany.
- Nestal. - Zatím.
S Frankem uvažujeme, že se přidáme.
Některé jejich názory podporuji. Ale španělská občanská válka?
Demokratická republika svržena fašisty.
- Kdo by se proti tomu nepostavil? - Naše vláda.
Podle nich je socialismus větší hrozba, než fašismus.
Ne na dlouho. Podívejte se, co nacisté provádějí Židům.
Svým kolegům v Německu posílám prostředky, aby mohli emigrovat.
Musím něco dělat.
Moje práce je strašně abstraktní.
Na čem pracujete?
Co se stane s hvězdou, když zemře?
Hvězdy snad umírají?
Pokud ano, tak zchladnou a nakonec se zhroutí.
Ve skutečnosti čím je ta hvězda větší,
tím je její zánik mohutnější.
Jejich gravitace je poté tak silná, že všechno v okolí pohltí.
Neunikne ani světlo.
- Vážně k tomu může dojít? - Výpočty naznačují, že může.
Pokud to budeme publikovat, tak to možná někdo jednou vyřeší.
Ale teď mám jenom teorii, což na lidi nemá žádný dopad.
Pokud chcete poslat peníze na Španělsko, tak je pošlete přes komunistickou stranu.
Budete na titulních stranách.
S těmi mě poslala Mary.
- Jsem Jean. - Robert.
Haakon Chevalier. Potkali jsme se minulý měsíc.
No jasně! Díky.
Tady Robert tvrdí, že není komunista.
Tak to nemá dostatek informací.
Četl jsem všechny tři svazky Kapitálu. Počítá se to?
Tak to jste sečtělejší, než většina členů strany.
Píše se tam, že jakákoli forma vlastnictví je krádež.
- Majetku. - Majetku?
Majetku. Vlastnictví ne.
Omlouvám se, ale četl jsem originální německou verzi.
Tady nejde o knihu. Je to hlavně o myšlenkách.
A mně přijde, že to nemyslíte vážně.
Jsem zavázán tomu, abych kontinuálně zlepšoval náš svět.
Proč se omezovat na jednu věc?
Jste fyzik. Nevytváříte si svá vlastní pravidla?
Nebo využíváte své disciplíny, abyste dosáhl pokroku?
Mám rád svůj prostor a volnost rozhodování.
Nebo vy jen děláte, co vám řeknou pohlaváři ze strany?
Taky se ráda rozhoduji sama za sebe.
Co je?
Počkej!
- To jsem nečekala. - Co?
Na vědátora slušný výkon.
To neznáš nic jiného než Freuda?
- Vlastně je to spíš víc... - Tíhneš spíš k Jungovi?
Ty znáš analytickou psychologii Junga.
Během studia na Cambridgi jsem se potýkal s psychickými problémy.
- A co se stalo? - Pokusil jsem se otrávit učitele.
- Nenáviděl jsi ho? - Právě naopak. Měl jsem ho rád.
Chyběla ti ženská a sex.
Trvalo mi dva roky, než mi to došlo a nemyslím si, že to ostatní poberou.
Všechny jsi akorát přesvědčil, že jsi složitější, než doopravdy jsi.
Asi jsme všichni jednoduchá stvoření.
Já teda ne.
Co je to?
Sanskrt.
Ty to dokážeš přečíst?
Minimálně se o to snažím.
Tak přečti tohle.
- V této části Višnu vzal na sebe jednu... - Ne.
Přečti ta slova.
"Nyní se stávám smrtí...".
"Ničitelem světů".
To nevypadá zle.
Do svítání se to protrhá.
Přes noc se tu pěkně ochlazuje vzduch.
A těsně před svítáním se to protrhá.
Budu se ženit!
- Franku, tak to ti gratuluji! - Díky, díky.
- Bereš si Jackie? - Jo, Jackie.
- Servírku. - Oppie, měl jsi pravdu! Vyjasňuje se!
Půjdu se podívat na hvězdy.
Jen probíráš ty své nesmysly. Ale Jackie pro tebe není dost dobrá, co?
Přidali jsme se ke straně a ty si jen stěžuješ. Proč?
Kvůli tomu, že mělo být po tvém?
Já jsem se ke komunistům nepřidal.
A ty by ses taky neměl nechat přemluvit.
- Polovina fakulty jsou komouši. - To není pravda.
Jsem tvůj bratr Franku a chci, abys na sebe dával pozor.
A já ti chci zakroutit krkem!
Nebudu žít svůj život ve strachu, že udělám chybu.
Pokud jsi tak šťastný, tak já budu taky.
Takže jsme vlastně oba šťastní.
Uvidím jednu z těch tvých temných hvězd, na kterých makáš?
Ty neuvidíš.
V tom je ta pointa. Jejich gravitace pohlcuje veškeré světlo.
Lze to jinými slovy definovat dírou ve vesmíru.
Je Frank v pohodě?
Jen má bráchu, který stojí za hovno.
Stejně je to tu výjimečné místo.
Už jako dítě jsem si říkal,
že pokud jednou zkombinuju Nové Mexiko a fyziku,
tak život nebude mít chybu.
- Jen je to tu trochu z ruky. - To jo.
Pojďme se trochu prospat.
Ta stolová hora, kterou jsme dnes viděli je má nejoblíbenější.
- Zítra tam polezeme. - Jak se to tam nazývá?
Los Alamos.
Nečekala jsem, že se dneska uvidíme.
To jsem si měl u tebe domluvit termín?
Alvarezi?
Oppie! Oppie!
Co je?! Co se děje?
Oni to dokázali.
Hahn a Strassmann z Německa.
Podařilo se jim rozštěpit jádro uranu.
Jak?
Bombardovali ho neutrony.
Nazvali to: jaderné štěpení.
Dokázali to! Rozštěpili atom!
To přece není možné.
Pokusím se to udělat podle nich.
Vidíš? Je to zcela nemožné.
Velmi stylové.
Celkem to dává i smysl. Jen je tu jeden problém.
Kde?
Hned vedle.
Alvarez to dokázal.
Podívejte se.
Ty štěpné pulzy jsou obrovské.
Za posledních deset minut jsem viděl tři.
Teorií to začíná, co?
Během toho procesu
se neutrony navíc vyvaří, což se dá použít k štěpení dalších atomů uranu.
Řetězová reakce.
Myslíš na to samé?
Všichni vědci na planetě to znají a bylo to použito.
Co tím teď myslíš?
Myslím bombu, Alvarezi.
Bombu.
Jasně jsem ti říkala, že mi nemáš nosit květiny!
- Nevím, co teda po mně chceš. - Nic od tebe nechci!
- To sice říkáš, ale pak mi voláš. - Nezvedej telefon.
Tobě to zvednu vždycky.
Tak fajn. Hlavně už nekupuj další květiny.
Ty nejedeš?
Musíš vědět, kdy jsi prohrál, Roberte.
To není tak jednoduché.
Chevaliere! Rád vás vidím! Vás taky Barbaro!
A zde je slavný doktor Oppenheimer!
Jsem Eltenton. Pojďte prosím.
Co říkáte na ty organizované práce na kolejích?
Procházíme! Procházíme!
Pracuji ve společnosti Shell.
Přihlásili se k nám inženýři a chemici.
Tak proč ne vědci a akademici?
Oppie! Oppie! Oppie! Oppie!
Učitelé spadají pod odbory. Tak proč ne profesoři?
- Nemáš něco na práci? - Lawrenci, akademici mají taky svá práva.
O to nejde. Očekávám návštěvu.
- Tak to se posadím. - Takovou ne.
Richarde, doktore Bushi, co vás přivádí sem na sever?
Richarde, řekněte Ruth, že do Pasadeny dorazím ve čtvrtek.
Vyšla teorie o černých dírách!
Kde je Hartland? Sežeňte mi Hartlanda.
1. září, 1939. Tento den si svět zapamatuje.
Hartlande! Naše práce vyšla v novinách.
Chtěli jen odlákat tvou pozornost.
HITLER NAPADÁ POLSKO
Během Bitvy o Británii jsem začal mít své pochybnosti
o takzvané politice neutrality, kterou prosazovali komunisté.
Po invazi Hitlera jsme se s Rusy stali spojenci.
Nezačal jste opět sympatizovat s komunisty?
Ne.
Chtěl bych, abyste měli jasno, že můj pohled na Rusy a jejich režim
hned neznamenal, že se budu od lidí s jiným názorem distancovat.
Na rok či dva během mého minulého manželství,
se má žena Kitty stala členkou komunistické strany.
Tady si nechávám jen to nejlepší.
Myslela jsem, že to tu patří Tolmanům.
Bydlím s nimi, když jsem v Caltechu.
Nepotřebujete vy dva něco?
Jsme v pohodě, Ruthie.
Takže ty jsi bioložka.
Ale složila jsem zkoušku jako ženská v domácnosti.
Mohl bys mi kvantovou mechaniku vysvětlit?
- Připadá mi velice matoucí. - To taky je.
Vezmi si třeba tuhle sklenici.
Tenhle drink. Tahle pracovní deska.
Naše těla...
Všechno je to jenom prázdný prostor.
Seskupení drobných energetických vln, které se navzájem přitahují.
Čím?
Silami, které jsou natolik silné, že nás přesvědčí, že je hmota pevná.
Zamezí, aby mé tělo prošlo tím tvým.
Jsi provdaná za doktora Harrisona.
Ani ne.
Je někdo ke komu cítím...
Ona to cítí stejně?
Někdy, ale to nestačí.
Brzy odjíždím do Nového Mexika.
Na ranč se svými přáteli.
Měla bys přijet.
- Myslel jsem, abys přijela s manželem. - Samozřejmě.
Protože víš, že v tom nebude žádný rozdíl.
Proč sis ho vůbec brala?
Byla jsem na tom špatně a on se ke mně choval mile.
Špatně?
Zemřel mi manžel.
A ve 28 letech jsem nebyla připravená se stát vdovou.
- Kdo byl tvůj první manžel? - Nikdo.
Ale můj druhý manžel se jmenoval Joe Dallet.
Stejně jako já na tom nebyl finančně dobře,
ale pracoval pro odbory v Youngstownu v Ohiu.
Bylo to těžké.
Jak to myslíš?
Asi tak, že jsem další čtyři roky přežívala z fazolí a palačinek,
které jsem dostávala u Daily Worker.
Ve 36 roce jsem Joeovi řekla, že už to tak dál nejde.
Odešla jsem ze strany, ale o rok později jsem ho chtěla zpátky.
Jeho, ne Daily Worker. A...
Řekl mi: "Uvidíme se ve Španělsku".
Šel bojovat za loajalisty?
Pak se přidal k brigádě a já čekala.
A...
Jen co vystrčil hlavu z příkopu, tak ho zabili.
Přišel o život díky své ideologii. Zemřel pro nic.
Španělská republika není přece nic.
Můj manžel riskoval budoucnost nás obou,
aby zastavil pouhou jednu odnož obrovské fašistické mašinérie.
Nemělo to žádný smysl.
- Trochu ho teď podceňuješ. - Jsem jen pragmatická.
A teď jsem zde, ať už je to kdekoliv.
Nechtěl jsem, ať se to dozvíš od někoho jiného.
Alespoň jsi mi nepřinesl žádné květiny.
Oba víme, že se k tobě nehodím, Jean.
Ano, ale čas je neúprosný.
Tak to není.
Neřekl bych.
Včera ses ji v práci zastal.
Dobrých chlapů se zastat musím.
Myslela jsem ji.
Moc dobře věděla, co chce.
Co na to její manžel?
Promluvili jsme si a budou se rozvádět.
Takže se můžeme vzít, než to na ní půjde vidět.
Jak civilizované.
Ty jsi vážně idiot. Vždyť je to tvá komunita lidí.
Nebo si myslíš, že pro tebe žádné pravidla neplatí?
Potřebují mě.
Neodháněj od sebe jediné lidi světě, kteří rozumí tvé práci.
Jednoho dne je možná budeš potřebovat.
Federace architektů, inženýrů, chemiků a techniků.
Lomanitzi, kolik ti platí měsíčně?
O tom to není, Lawrenci.
Co proboha máte společného s dělníky v přístavech a na farmách?
Je toho hodně.
Všichni okamžitě ven!
Ty ne.
Co to děláš?
Je to jen odborová organizace.
- Plná komoušů. - A co jako? Nepřidal jsem se k nim.
Nebudu tě kvůli tomu moci zapojit do toho projektu.
Ani mi nedovolí, abych ti řekl o co vlastně jde.
Ale já vím, co to je za projekt.
Vážně?
Einstein a Szilárd napsali Rooseveltovi, kde ho varovali před Němci a bombou.
A vím, co znamená, když budou mít nacisti bombu.
Myslíš, že to nevím?
Tvé lidi neodvádějí do táborů.
Jsou to mí lidé.
Myslíš, že jim řeknu o tvých politických názorech?
Až příště pojedeš ze schůze, tak se raději podívej do zpětného zrcátka.
Nebo si poslechni o čem se baví na telefonu a přestaň být tak naivní!
Proč by je takové věci zajímaly?
Protože jsi pro ně zatraceně důležitý.
Dobře.
Chápu to.
Pokud bys mohl...
Pragmatický! Promluvím s Lomanitzem a dalšími.
Nemusíš si dělat starosti. Jako by se už stalo.
Lawrenci.
Tak tě tedy vítám ve válce.
Vyplnil jsem svou první bezpečnostní prověrku,
ve které jsem byl informován, že mé vazby s komunisty
nejsou pro atomový program žádným rizikem.
Jak je možné, že během války nebyly jeho komunistické vazby
považovány jako bezpečnostní riziko?
Senátore, na tuto otázku vám nedokážu odpovědět,
protože jsem se tehdy s Oppenheimer ještě neznal.
Dobře. Ale co potom?
Po válce se doktor Oppenheimer stal nejvěhlasnějším vědcem na planetě.
Proto jsem ho dosadil na vedoucí pozici institutu.
A také se stal prezidentem vědecké rady Komise pro atomovou energii.
Oni mě z toho obviňují?
Spíš si myslím, že chtějí vědět, co se stalo mezi lety 1947 a 1954,
abyste změnil názor na jeho bezpečnostní prověrku.
Já za tím nestojím.
Byl jsem sice předsedou Komise, ale já proti Robertovi
- žádná obvinění nevznesl. - Kdo tedy?
Nějaký bývalý člen Kongresu.
Byl to zarputilý antikomunista. Jmenoval se Borden.
To on napsal federálům, aby se v tom začali vrtat.
Federálům? Proč nešel za předsedou komise?
To by stál sám proti sobě.
Co Bordenovi na Oppenheimerovi vadilo?
Panoval tehdy Mccarthismus.
Lidé tehdy komouše pronásledovali.
A když si přečetli Oppenheimerovu složku jeho bratra,
švagrové, snoubenky, nejlepšího přítele a jeho ženy...
To bylo ještě před incidentem s Chevalierem.
Ale jak by se Borden dostal k Oppenheimerově složce?
Někdo mu ji tehdy musel dát.
Byl to někdo, kdo chtěl Roberta umlčet.
- Kdo? - Kdo ví?
Robertovi bylo jedno, že tím naštve někoho ve Washingtonu.
Jeho názory o atomu nemohl nikdo zpochybnit.
A neoplýval trpělivostí s námi smrtelníky.
Někdy to s ním nebylo jednoduché.
Třeba jedno hlasování komise o exportu izotopů do Norska.
Tahali Roberta za nos, abych vypadal jako blbec.
Doktore Oppenheimere, admirál Strauss nám řekl,
že ty izotopy by nepřátelé mohli využít k výrobě atomových zbraní.
Kongresmane, vy byste k výrobě mohl klidně použít lopatu.
Svým způsobem to děláte.
Klidně byste mohl použít láhev piva.
Což taky děláte. Izotopy nejsou
užitečnější než elektronické součástky,
ale pořád užitečnější než nějaký sendvič!
To že je někdo génius z něho hned nedělá inteligentního člověka.
Jak mohl být Oppenheimer tak slepý?
Kitty?
Kitty.
Ten projekt.
Vzali mě.
- Vzali mě! - To musíme oslavit!
Neměla bys ho jít utišit?
Celý zasraný den jsem nedělala nic jiného!
Ani nevím, jak bych ti to řekl.
Stydím se tě o to požádat.
Mě se můžeš zeptat na cokoliv.
- Vezmi si Petra. - Jistě.
Jen na přechodnou dobu.
Na nějakou dobu.
- Kitty o to vím, že tu jsi? - Samozřejmě.
Samozřejmě, že to ví.
Jsem strašně sobecký člověk. Zapomeň, že jsem tě o to požádal.
Sobecký člověk o sobě nikdy neřekne, že je sobecký.
Posaď se.
Roberte, ty jsi předčil svou dobu.
A všechno má svou cenu.
Samozřejmě, že ti pomůžeme.
Všechno se mění, Roberte.
Dítě vždycky všechno změní...
To jsem nemyslela. Svět se ubírá zcela novým směrem.
Celý se transformuje.
Tohle je tvá chvíle.
- Dáváme dohromady skupinu... - Žádné "my", Roberte.
Měl bys to vést ty.
Lawrence to nedotáhne do konce.
Tolman ani Rabi. Jen ty to dokážeš.
Co jsou zač ti v uniformách?
Myslel jsem, že to víš.
Doktore Oppenheimere.
Jsem plukovník Groves a tohle je podplukovník Nichols.
Nechte to vyčistit.
Když se takhle chováte k podplukovníkovi,
tak by mě zajímalo, jak jednáte s fyzikem.
Až jednoho potkám, tak se vám ozvu.
Po celém světě zuří válka, ale já musím zůstat ve Washingtonu.
- Proč? - Dohlížel jsem na výstavbu Pentagonu.
Asi se jim to líbilo, protože mě pověřili vedením projektu Manhattan.
- Což je? - Vy jste mi chytrák.
Vy to moc dobře víte.
Vy a polovina všech fyziků v celé zemi.
Což je náš první problém.
Spíš jsem předpokládal, že problém bude sehnat dostatek uranu.
1200 tun. Zařídil jsem to ještě v den, kdy mi to svěřili.
- Už se zpracovává? - Začíná se makat v Oak Ridge v Tennessee.
Hledám někoho, kdo by tomu šéfoval.
A vyšlo vám moje jméno?
Ne.
I když díky vám máme v Americe kvantovou fyziku, což mě poněkud zaujalo.
Na co jste přišel?
Jste diletant, sukničkář a možná ještě komouš.
- Patřím ke koalici New Deal. - Řekl jsem “možná“.
Nestabilní, teatrální, sobecký a ještě neurotický.
Nic dobrého z vás nevypadne? Ani to, že jsem geniální?
Ve vašich kruzích to je poněkud běžné. Takže ne.
V dobrém světle o vás mluvil pouze Richard Tolman.
Tolman si myslí, že jste čestný člověk.
Ale dle mého názoru je to člověk, který se spíš vyzná ve vědě, než v lidech.
A přesto jste zde.
Vy si na důvěře moc nezakládáte.
Důvěra mi nic neříká.
Proč jste nedostal Nobelovu cenu?
- Proč nejste generál? - Co není může být.
Možná budu mít stejné štěstí.
Nobelovku za sestrojení bomby?
Alfréd Nobel vynalezl dynamit.
Jak byste tedy postupoval?
Chcete z obyčejné teorie udělat účinnou zbraň.
- A to rychleji než nacisti. - Mají dvanáct měsíců náskok.
- Osmnáct. - Jak to můžete vědět?
Náš výzkum neutronu trval šest měsíců.
Ten koho tam dosadili to vyřešil hned.
- Koho si myslíte, že tam dosadili? - Wernera Heisenberga.
Neznám nikoho, kdo by se tak vyznal v atomové struktuře.
- Znáte jeho práci? - Znám ho stejně dobře
jako Botheho, Weizsackera, Diebnera.
A tenhle závod Němci vyhrají.
- Ale máme jednu naději. - Což je?
Antisemitismus.
Cože?
Hitler přímo před Einsteinem kvantovou fyziku nazval židovskou fyzikou.
Naší jedinou nadějí je, že Hitler bude tak zaslepen nenávistí,
že Heisenberga nepodpoří, protože to bude vyžadovat ohromné zdroje.
My potřebujeme dát dohromady ty nejlepší vědce.
Aspoň víme, co potřebujeme.
Na tomhle projektu se musí podílet všichni.
Kvůli nedostatečnému zabezpečení to možná prohrajeme,
ale neefektivita nám prohru zaručí.
Němci o tom ví stejně víc než my.
Ale Rusové ne.
Připomeňte mi, s kým že to válčíme?
Někdo s vaší minulostí by nám mohl zkomplikovat
vztahy s našimi komunistickými spojenci.
Beru na vědomí, ale ne.
Mně takhle odpovídat nemůžete.
Je to moje práce. A hlavně se mýlíte.
Takže vy už tu pracujete?
Přemýšlím nad tím.
Teď už chápu, odkud se vzala ta vaše pověst.
Moje oblíbená odpověď je:
"Oppenheimer by nezvládl vést ani stánek s párky v rohlíku".
V tom se nemýlíte.
Ale projekt Manhattan vést zvládnu.
Všechno má své řešení.
Radiační laboratoř v Berkeley povede Lawrence.
Metalurgickou laboratoř v Chicagu povede Szilárd.
- A rafinérie je... - V Tennessee.
- V Hanfordu. - Hanfordu.
Veškerá americká průmyslová síla a vědecká inovace,
kterou bude spojovat železnice se bude soustředit na jeden cíl.
Na jedno jediné místo,
které bude zde v tajné laboratoři.
Uprostřed ničeho. Zabezpečené, soběstačné s možností ubytování.
Nikdo neodejde, dokud to nebude hotové.
- Bude zapotřebí škola, kostel a obchody. - Proč?
Když si tam vědci nebudou moc vzít rodiny, nezískáme ty nejlepší.
Chcete mít bezpečné město? Postavte ho rychle.
Kde?
Vítejte v Los Alamos.
Je tu akorát jedna škola a místní indiáni, kteří se nedokázali srovnat se zákony.
Ale kromě toho je tu pustina.
V okolí 65 kilometrů nic není.
Budeme muset najít dokonalé místo.
- Pro? - Úspěch.
Postavte město a postavte ho sakra rychle.
Pojďme naverbovat pár vědců.
- Proč bych měl opustit rodinu? - Můžeš si ji vzít s sebou.
- Nejsem voják, Oppie. - Voják?
Spíš generál. Mám všechny vojáky, které potřebuju.
Co jim mám říct?
Heisenberg, Diebner, Bothe a taky Bohr. Co mají společného?
- Největší kapacity atomových teorií. - Ano. A?
Co jen budete chtít.
Dokud neucítíte kopanec na koulích.
Ty se vyznáš v izotopech a ty ve výbušninách.
Ale neřekneš nám, na čem tady děláš.
Nechápu, jak je nacisté získali. Možná Niels Bohr z Kodaně.
Přestaly snad během nacistické okupace v Princetonu vycházet noviny?
Proč bychom jeli do takového zapadákova na kdovíjak dlouho?
Na rok či dva. Nebo taky tři.
Generále, dejte nám chvilku.
Týká se to vypuštění obrovského množství energie.
Dřív než to udělají nacisté.
Proboha.
- Niels bude pracovat pro nacisty. - To se nestane.
Nebude pro ně pracovat.
Proto potřebuju tebe.
Proč bych to měl dělat?
Proč?
A co třeba proto, že je to ta nejdůležitější událost,
která se kdy v historii stane? Co na to říkáte?
Kurva!
Do toho projektu se nemám šanci dostat.
A neprojít bezpečnostní prověrkou mi může zavařit i po válce.
Jsi cizinec. A co jako?
Je to mezinárodní stav nouze.
Taky mám svou minulost. A svěřili mi vedení.
- Potřebují nás. - Do doby, až nás potřebovat nebudou.
Je nějaká šance dostat Bohra z Dánska?
Bez šance. Dokonce jsem se ptal Britů.
Dokud se tam nedostanou spojenecká vojska, tak není šance.
To je tak důležitý?
Kolik lidí dokázalo, aby se Einstein mýlil?
Letadlem by to bylo rychlejší.
To je příliš riskantní.
Naše země nás potřebuje.
Co se stalo, lidi?
Hoši z Harvardu tvrdí, že ta budova na cyklotron nebude stačit.
Zařiď, ať se sejdou s architekty.
Kdy se to má otevírat?
Za dva měsíce.
Roberte, jsi skvělý improvizátor, ale tohle se nedá dělat v hlavě.
Budeme mít čtyři divize.
Experimentální, teoretickou, metalurgickou.
Kdo povede teoretickou?
Přece já.
Přesně toho jsem se obával. Zas takový přehled nemáš.
Tak to povedeš ty.
Já do toho nejdu, Roberte.
Proč ne?
Tohle bude mít dopad na úplně všechny.
Nechci, aby se fyzika následujících 300 let
ubírala směrem zbraní hromadného ničení.
Izzy.
Netuším, jestli nám může být svěřena tak mocná zbraň.
Ale rozhodně ji nesmí mít nacisté.
Nemáme na výběr.
Potom...
Zadruhé budeš muset popostrčit Betheho, aby vedl teoretickou divizi.
- Počkat. A co byla první věc? - Sundat si tu uniformu. Jsi vědec.
Groves na tom trvá.
Tak ho pošli do prdele.
Potřebují nás takové, jací jsme. Takže buď sám sebou.
Jen trochu lepší.
Tohle je jediný klíč. A Teller už je tady.
- Mám mu to ukázat? - Ne, počkáme na ostatní.
Začneme.
- Taky tě zdravím, Edwarde. - Jasně.
Pánové, dokud se nedokončí T sekce, tak budeme pracovat zde.
- Edwarde, můžeš? - Tohle je důležitější.
Při výpočtu řetězové reakce jsem na něco přišel.
To bude asi nějaký omyl.
Ukažte mi ty výpočty.
Jistě.
- Exponenciální. - Ne, ne, ne.
To je nesmysl.
Tellerovy výpočty nemůžou být správné.
Prověř to, zatímco budu v Princetonu.
- Proč tam jedeš? - Chci si promluvit s Einsteinem.
Vy dva toho moc společného nemáte.
Proto chci znát jeho úhel pohledu.
Alberte.
Robert Oppenheimer.
Potkal ses s doktorem Gödelem?
Často se tady procházíme.
Samotná struktura stromů je maximálně inspirující.
Alberte, mohl bys na slovíčko?
Ale samozřejmě. Omluv mě.
Jsou dny, kdy Kurt odmítá jíst.
V Princetonu se domnívají, že ho nacisté můžou otrávit i tady.
Cože? Čí je to práce?
Tellerova.
Co si myslíš, že to znamená?
Neutrony proniknou do jádra atomu uranu,
což jádro rozdělí a vyletí další dva nebo další tři neutrony.
Událost z které již není návratu a nastává řetězová reakce.
Ale v tomto scénáři se řetězová reakce nezastaví.
Existuje pravděpodobnost, že shoří celá atmosféra.
Pokud odpálíme atomovou bombu, tak je možné, že řetězová reakce
zničí celý svět.
Jsi zase doma, co?
Ztracen ve svém kvantovém světě pravděpodobností
a potřebuješ mít jistotu.
Nechtěl bys ty výpočty provést sám?
Ne, ne.
Jediná věc, kterou máme společnou je pohrdání matematikou.
Kdo na tom v Berkeley pracuje?
Hans Bethe.
Tak ten se dobere k pravdě.
A co když pravda bude znamenat katastrofu?
Tak s tím přestaneš a podělíš se o to s nacisty.
Takhle žádná ze stran aspoň nezničí svět.
Roberte, tohle je tvoje.
Teller se mýlí.
Nemá pravdu.
Díky Tellerovi víme, jak na tom doopravdy jsme.
Přejdi k věci.
Šance, že by nastala nekontrolovaná řetězová reakce je téměř nulová.
Téměř nulová.
Oppie, to jsou skvělé zprávy!
- Můžeš ty výpočty provést znovu? - Dostaneš stejný výsledek.
Dokud jednu bombu neodpálíš, tak nic lepšího nedostaneš.
Šance, která se blíží nule.
Z teorie už asi víc nevytřískáme, co?
- Ahoj! - Nazdar!
Chyběl nám! Nechceš ho adoptovat?
Dělá si legraci.
Chtěli jsme vás před odjezdem vidět.
Z důvodů nám neznámých.
Víš na koho jsem včera narazil?
Eltontona.
Myslíš toho chemika z Shellky?
Jo, přesně toho.
Stěžoval si na to, jak se vypořádáváme s válkou.
Jak to?
Podle něho nespolupracujeme se spojenci.
Očividně mu vadí, že naše vláda nic nesdílí s Rusy.
Podle něho si většina vědců myslí, že je to hloupá politika.
- Vážně? - Jasně.
Taky se zmínil, že kdybychom nějaké informace chtěli dostat ven,
tak by nám s tím velice rád pomohl.
To by znamenalo zradu.
Jistěže.
Napadlo mě, že bys to měl vědět.
Rošťák už spinká. Kde máme ty martini?
Hned to bude.
Tím to celé skončilo.
Ani by mě tehdy nenapadlo, že Chevalier chtěl ven vynést informace.
A jsem přesvědčený, že nevěděl na čem pracuju.
Věděl jsem, že jsem ten incident měl nahlásit hned.
Oppenheimerův případ jasně ukazuje napětí mezi
vědci a bezpečnostními složkami
ve snaze se ujistit, že to byl člověk na svém místě.
Za krátký okamžik si před komisi předvoláme dalšího vědce.
Koho si chtějí předvolat?
To neřekli.
Pane předsedo, jestli můžu? Byl jsem nominován na ministra obchodu.
Proč zde berete v potaz názory vědců?
Toto je zasedání komise, admirále.
Bereme v potaz názory všech.
Ocenil bych jméno vědce, kterého chcete předvolat.
A také bych mu rád položil pár otázek.
Nezapomínejte, že nejste u soudu.
Formalita, že?
Žádný z nominovaných kandidátů to od roku 1925 ještě neprohrál.
Takhle se ta hra hraje.
Máme to v kapse, Lewisi. Buďte v klidu.
Předvolají si vědce. A co jako?
Vy neznáte vědce jako já.
Ti potopí každého, když se s nimi neztotožňujete.
Především když nejste jedním z nich.
Byl jsem předsedou Komise pro atomovou energii.
Můžou to na mě hodit.
Nemůžeme si dovolit, aby si senát myslel, že nemáte podporu vědců.
A co když změníme postoj?
- Jak to myslíte? - Postavíme se tomu čelem.
"Bojoval jsem proti Oppenheimerovi a vyhrály Spojené státy".
To je zbytečné.
Nemáme někoho, kdo opravdu ví, co se tehdy stalo?
- Teller. - Ten udělá dojem.
Můžete mi zjistit jméno toho vědce?
- Asi jo. - Zjistěte, jestli tehdy během války
nebyl v Chicagu nebo v Los Alamos.
K čemu?
Pokud byl v Chicagu, tak pracoval pod Szilárdem a Fermim,
kteří nebyli součástí kultu v Los Alamos.
Robert to tam celé vybudoval. Byl to zakladatel, starosta, šerif.
Tak nějak všechno v jednom.
Teď už chybí jenom salón.
Není tu žádná kuchyň.
Vážně? To nějak vyřešíme.
Ostnatý drát a zbraně?
- Oppie... - Jsme ve válce, Hansi.
Halifaxský výbuch v roce 1917.
Explodovala tam loď plná výbušnin,
přičemž poté následovala náhlá chemická reakce.
Dodnes je to považováno za největší výbuch v lidské historii.
Musíme vypočítat, o kolik bude destruktivnější,
kdyby se jednalo o nukleární explozi. Nikoliv chemickou.
Vyjádřenou v tunách TNT.
Ale to jsou tisíce tun.
Tak to počítejme v kilotunách.
Za použití izotopu uranu bude bomba vyžadovat...
Omlouvám se. Zařízení bude vyžadovat asi takhle velkou 15 kilovou kouli.
Nebo můžeme použít 5 kilovou kouli plutonia.
Tohle je množství vytěženého uranu za poslední měsíc v Oakwoodu.
A v Hanfordu asi tolik plutonia.
Nebude zapotřebí jen navýšit těžbu, ale musíme také vyřešit způsob odpálení.
Nenudíme tě, Edwarde?
Trochu jo.
Můžu se zeptat proč?
Všichni jsme sem přišli s tím, že sestrojit takovou bombu je možné.
Co kdybychom zkusili něco nového?
Například?
Místo uranu nebo plutonia, použijeme vodík.
Těžký vodík! Deuterium.
Místo štěpení ty jádra sloučíme,
což pod dostatečným tlakem vyvolá jadernou fúzi.
A nedostaneme kilotuny, ale megatuny.
Dobře, dobře. Počkejte.
A jak zvládneš roztavit izotopy vodíku?
Bude zapotřebí malé štěpné bomby.
No vida!
Jelikož stejně jednu budeme potřebovat, tak se vrátíme k práci.
Ale ten problém s izotopy bezesporu nebyl největší problém,
který jste měl s doktorem Oppenheimerem, že?
Pokud se nemýlím, tak to byla především vodíková bomba, ne?
Takové chování bylo mezi kolegy vcelku běžné.
A jedna z těch věcí byl program vodíkové bomby.
Díky, že jste se tak rychle sešli.
Nemůžu tomu uvěřit.
Ale je to tu. Zasvěťte mě do situace. Co vlastně víme?
Jeden z našich strategických bombardérů nad severním Pacifikem zachytil radiaci.
- Budeme muset projít papíry? - Je zřejmé, o co tu jde.
- Bílý dům má své pochyby. - To je tak možná zbožné přání.
To je veškerá dokumentace?
Atomový test.
Rusové mají bombu.
Měli jsme před nimi náskok několika let, ale tohle...
Co jste dělali v Los Alamos? Nebylo tam maximální zabezpečení?
- Samozřejmě. Nebyl jste tam. - Promiňte, doktore.
Ale já tam byl.
Nyní bychom měli zvážit, jak provedeme detonaci.
- Napadá vás něco? - Nazývám to "palbou".
Na bombu vypálíte kus štěpitelného materiálu,
což vyústí k okamžité reakci.
- Co si o tom myslíte? - Navrhoval bych implozi.
Trhaviny kolem bomby explodují směrem dovnitř.
- Tu hypotézu bych si rád prověřil. - Zajistím arzenál.
Vy se postarejte, aby to bouchlo.
- Nějaký pokrok? - Také vás rád vidím.
Představuji vám našeho britského přítele.
Doktore Oppenheimere. Jsem Klaus Fuchs.
Jak dlouho jste Britem?
Od doby, kdy mi Hitler řekl, že nejsem Němec.
Tak to pojďte. Vítám vás v Los Alamos.
Máme tu dokonce školu.
A tady je bar, který jede nonstop.
Přemýšlel jsem, že snížíme počet zaměstnanců.
- To je... - Žena Roberta Serbera.
Nabídl jsem práci všem manželkám zdejších vědců.
Museli jsme upřednostnit jejich rodiny.
- Mají vůbec kvalifikaci? - Nebuďte absurdní.
Jsou to velmi bystré ženy.
Mají bezpečnostní prověrky?
Informoval jsem generála Grovese, že každý večer povedete otevřené diskuze.
Zrušte je.
Diskrétnost je klíčem
- k bezpečnosti... - Jen na nejvyšších místech.
Kdo asi komunikuje s podřízenými?
Nejsou to žádní blbci. Budou diskrétní.
- Nelíbí se mi to. - Vám se nelíbí skoro nic.
Jednou týdně a jenom ti nejlepší.
- Chtěl bych sem přivést bratra. - Na to zapomeňte.
Nicholsi?
Byla mi schválena bezpečnostní prověrka?
- Zatím ne. - Jedu zítra do Chicaga.
Tak to byste měl počkat.
Uvědomujete si, že nacisté mají dva roky náskok?
Já za to opožděné schválení nemůžu, doktore Oppenheimere.
Můžete si za to sám.
Možná to není vaše chyba, ale problém ano. Protože jedu.
A kolika lidí se týkají tyhle otevřené diskuze?
Přílišné členění bude proti protokolu.
Soupeříme s nacisty.
A teď soupeříme se Sověty.
- Ne, dokud s tím nezačneme. - Právě vypálili startovní výstřel.
Jakým způsobem to odpálili?
Podle dat to vypadá, že použili implozivní zařízení s plutoniem.
Takové jaké jste vyvíjeli v Los Alamos.
Rusové mají bombu. Truman musí vědět, co bude dál.
Co bude dál? Na řadě jsou jednání.
- Jednání? - Očividně.
A co ta superbomba? Ví o tom Truman? Zasvětil ho do toho někdo?
Nikdo konkrétní.
Stále nevíme, jestli se vodíkové bomby dají použít.
Ale Teller ji přece doporučil, ne?
- Ano. - V Los Alamos?
Tellerovy návrhy byly vždy poněkud nepraktické.
To žádný z našich bombardérů nezvládne.
- Oppie! - Co na to říkáte, doktore Lawrenci?
Chcete k tomu něco říct?
Ne.
Pokud díky tomu získáme výhodnou pozici,
tak by o tom měl vědět prezident Spojených států.
A pokud to Rusové ví od nějakého špióna
z Los Alamos, tak bychom neměli otálet.
Není důkaz, že bychom v Los Alamos měli špióna.
Roberte.
Má to být pod fotbalovým stadiónem?
Tady už to dávno nikdo nepoužívá.
Což je taky dobře.
- Oppie! - Fermi!
- Slyšel jsem, že máš městečko. - Jasně. Přijeď se podívat.
Kdo by na takovém místě přemýšlel racionálně?
Z toho se akorát všichni zblázní.
Díky, že mi tak důvěřuješ, Szilárde.
To vážně všechno musíš zapisovat?
- Vyzkoušíš to? - Už se stalo.
Je to první stabilní jaderná řetězová reakce.
To ti Groves neřekl?
Ne.
Doktore Oppenheimere?
Byla jsem na personálním.
- Ptali se, jestli umím zapisovat. - Umíte?
Na Harvardu nás to zapomněli naučit.
Condone, přiřaďte slečnu Hornigovou k týmu s plutoniem.
Co jste k čertu dělal v Chicagu?!
- Jel do metalurgické laboratoře. - Proč?!
Proč?!
Protože máme právo...
Uděláte jen co vám řeknu a nakážu!
Jsme dospělí lidé, kteří spolu pracují na projektu. To už přeháníte!
Řekni mu to!
Na této strategii jsme se jasně dohodli.
Dost toho šílenství! Za takových podmínek se nedá pracovat!
Víte, co?! Já končím, generále!
Díky za nic.
Bez něho to stejně bude lepší.
A to se neobáváte, že něco vyžvaní?
To bychom se ho zbavili.
Žertuju.
Ten nenávidí mě, nikoliv Ameriku.
Víte, generále. S každým nemůžete takhle manipulovat.
Teď vám nerozumím.
Vy jste mě zaměstnal právě díky mé levicové minulosti.
Abyste se mnou mohl manipulovat.
Takový já nejsem. Jsem jen skromný voják.
Nejste skromný, ani nejste voják. Studoval jste na MIT.
- Vinen podle obžaloby. - Tak mi aspoň rozumíte.
Možná byste mi mohl pomoct s bezpečnostní prověrkou,
abych pro vás vytvořil ten zázrak.
Generále Grovesi,
byl jste si vědom doktorovy levicové minulosti?
Věděl jsem, že ho tehdy podezřívali.
Byl jsem obeznámen, že měl za sebou extrémní liberální pozadí.
Podle vašeho názoru by program nezradil?
To si teda nemyslím.
Takže jste v něm měl naprostou důvěru?
V Los Alamos ano. Jinde nedokážu posoudit.
Víte o tom, že bezpečáci na projektu
vám radili, abyste neschvaloval bezpečnostní prověrku?
Kdybych na tom netrval, tak by tehdy prověrkou neprošel.
Takže jste byl obeznámen
- s Oppenheimerovou složkou? - Ano.
Ještě bych měl na vás jednu otázku.
Nechal byste ho projít na základě dnešních směrnic?
Můžete mi je ukázat?
Nechal byste doktora Oppenheimera na základě dnešních směrnic projít?
Fyzika a Nové Mexiko, co?
Bože. To byla teda štreka.
- Proto jsi naše spojka. - Mám se sejít s Lomanitzem.
To bude v pohodě. Tudy, pánové.
- Doktore Lawrenci. - Leslie.
Nezapomeňte, co jsme probírali v Berkeley.
Dodržet protokol. Pochopil jsem to.
Posílám pozdravy z Berkeley.
Přijel jsem vás informovat o našem pokroku a zároveň bych ocenil vaše názory.
Nicméně vám řeknu věci, které mi generál výslovně zakázal.
Omlouvám se, generále.
Moje odkývání neznamenalo hned souhlas.
Tak dobře, pánové! Vrátíme se k práci.
Šíří se zvěsti o špionáži
- v Los Alamos. - Nepodložené.
Bylo mi řečeno,
- že na projektu dělali komunisté. - Nikoho takového...
Zajímalo by mě, jestli se někdo z nich nezúčastnil diskuzí o vodíkové bombě.
Vy jste přece chtěl do Los Alamos pozvat svého bratra.
- V té době už ke komunistům nepatřil. - A co Lomanitz?
Lomanitz nebyl oficiálním zaměstnancem. Byla to naše spojka.
Zabezpečení bylo přísné, což může potvrdit plukovník Nichols.
Pracovali jsme tehdy s prostředky a lidmi, které jsme měli k dispozici.
- Co to má znamenat? - Všichni jste četli jeho složku!
To mám vytahovat Jean Tatlockovou?
Nebo incident s Chevalierem?
Omluvte mě.
Lomanitzi, první linka!
Zdravím, Rossi. Cože?
Uklidni se.
Další podraz.
- Právě povolali Lomanitze. - Jsme ve válce, doktore.
Nebuďte kretén, Nicholsi. Potřebujeme ho. Zařídíte to?
Nebyla to chyba. Lomanitz se celou radiační laboratoř snažil sjednotit.
- Slíbil, že s tím přestane. - Což neudělal.
Bezpečáci v Berkeley se obávají infiltrace komoušů.
- Přes tu federaci... - FAECT.
Příští týden se za ním zastavím.
Jinak jste prošel bezpečnostní prověrkou.
Nicméně je důležité, abyste se nadále držel od všech pochybných asociací.
Doktore, myslel jste si tehdy,
že udržovat jakékoliv kontakty z řad komunistů bylo nebezpečné?
V dnešní době bych k tomu přistupoval zcela odlišně.
Řekněme si to na rovinu. Během války jste si myslel,
že takové kontakty jsou maximálně potencionálně nebezpečné.
Byla to jistá forma nebezpečí.
Zamyslete se nad tím.
Znal jste přece komunisty.
Podívejte...
Za celý svůj život jsem měl spoustu tajemství.
Bylo jedno s kým jsem sympatizoval. Svá tajemství jsem s nikým neprobíral.
Ve své výpovědi jste řekl,
že jste v roce 1943 musel navštívit Jean Tatlockovou.
Odešel jsi.
Beze slova.
Myslel sis, že budu v pohodě?
Psal jsem ti.
Stránky, které postrádaly jakýkoliv smysl.
Kam jsi odjel?
- To ti nemůžu říct. - Proč ne?
Protože patříš ke komunistům.
Proč jste ji musel vidět?
Ještě než jsme odjeli, tak mě chtěla vidět.
Tehdy jsem vážně nemohl, ale potom mě napadlo, že ji navštívím.
Podstupovala psychiatrickou léčbu. Utápěla se v depresích.
A přišel jste na to, proč vás teda chtěla vidět?
Protože mě stále milovala.
Vy jste se tehdy spolu vyspali, že?
Ano.
Zmizíš mi ze života a nemusíš mi ani říct proč.
- Tak tomu říkám moc. - Věř mi, že si to neužívám.
Raději bych trávil čas s tebou.
Ale teď máš jiné povinnosti.
Mám ženu a dítě.
O tom ani jeden z nás teď nemluví.
Jean. Požádala jsi mě, abych přišel.
A rozhodně toho nelituju.
Ale už se nemůžeme vídat.
Co když tě budu potřebovat?
Jednou jsi mi řekl, že mi to vždycky zvedneš.
Neřekneš mi k tomu ani slovo?
A to považujete za vysokou úroveň zabezpečení?
Svým způsobem ano.
Neřekl jsem ani slovo.
Potom jste se viděli kdy?
To bylo naposledy, co jsem ji viděl.
Poslední vlak do Princetonu stihnu.
Kitty, neřekl jsem nic, co bys už nevěděla.
Dnes jsi to řekl před celým světem, ne?
Je to uzavřené slyšení.
Pokud to nevydají oni, tak to stejně uděláš ty.
- Byl jsem pod přísahou. - Byl jsi pod přísahou ke mně,
když ses vydal za Jean.
Víš, ty...
Sedíš tam den za dnem
a necháváš je, aby nám ničili životy.
Proč nebojuješ?
Roberte, neposlouchal bych ji.
Doktore Oppenheimere! Je mi ctí! Posaďte se.
Není třeba. Jen mě napadlo, že bych zkontroloval
a zároveň hodil řeč s Lomanitzem. Pokud to nevadí.
To je na vás, profesore. Ale být vámi jsem opatrný.
Rozumím.
A co se týče té federace...
Chtěl bych vás jen upozornit na chlapa jménem Eltenton.
Upozornit?
Dejte si na něho bacha. To je celé.
Neřeknete mi víc?
Za chvíli mám schůzku a zítra brzy ráno odjíždím.
Vraťte se, co nejdřív. Když jste teď zaneprázdněn.
- Vrátil jste se následujícího rána. - Ano. Musel jsem.
Ale byl tam už někdo jiný.
- Řekl, že se jmenuje Pash. - Vy jste potkal plukovníka Pashe?
Plukovníku Pashi, mohl byste přečíst vaše poznámky z 29. června, 1943?
"Výsledky vyšetřování naznačují,
že by subjekt mohl být nadále v kontaktu s komunistickou stranou".
"Subjekt se seznámil a strávil spoustu času s Jean Tatlockovou.
"Komunistka, jejíž záznam je připojen".
- Subjekt je doktor Oppenheimer, že? - Ano.
- Kterého jste tehdy ani nepotkal? - Tehdy ne, ale zanedlouho poté.
Je to vedoucí bezpečáků. Neměl bych ho znát?
Ne, on by měl znát vás.
- S Pashem bych vás nikdy neseznámil. - Proč ne?
Když prvně slyšel o Lomanitzovi,
tak řekl federálům, že ho unese a vezme si ho na loď.
Kde ho vyslechne po rusky.
Generál Groves mě pověřil jistým úkolem.
A je to jako bych měl dítě, které jsem v životě neviděl.
Potkat vás naživo je...
- Bude to jen chvilka. - V pohodě.
Jak dlouho bude potřeba.
Pan Johnson mi řekl o vaši včerejší konverzaci,
která mě zaujala. Celý den jsem na to musel myslet.
Jasně. Nechtěl jsem s Lomanitzem mluvit bez povolení.
O to mi ani nejde.
Jde o něco trochu...
Dle mého názoru poněkud závaznějšího.
A když mu federálové řekli,
že tohle by před soudem neprošlo,
tak Pash dal jasně najevo, že by za sebou nenechal žádné svědky.
Federálové mu to vymluvili. S takovým chlapem máte tu čest.
Podle vás existují jiné asociace či skupiny,
které se zajímají o práci v radiačních laboratořích?
Jeden člověk, který má vazby na sovětského konzula mi naznačil,
že součástí projektu byli lidé,
kteří mu donášeli informace.
A proč by to někdo z těch lidí dělal?
Osobně si myslím, že to mohl být klidně někdo z velení,
který by o tom informoval Rusy. Koneckonců jsou to spojenci.
Ale nelíbí se mi myšlenka, že by někdo sdílel informace, které nemá.
Neuškodilo by si dávat bacha.
A to jste řekl Pashovi?
Jen jsem se mu snažil vysvětlit, že Rusko není Německo.
Boris Pash je synem ruského pravoslavného biskupa.
Sice se tu narodil, ale v roce 1918 šel bojovat s Bolševiky.
To je člověk, který vlastníma rukama vraždil komouše.
Nerozhoduji, kdo by měl a neměl mít informace.
Mým úkolem je zastavit ilegální šíření informací.
Můžete být víc konkrétní?
Několikrát jsem se o něm zmínil. Jmenuje se Eltenton.
Jedná se o chemika, který pracuje u Shellky.
Podle všeho mluvil s kamarádem,
který zná někoho z projektu.
Vy jste si myslel, že to Pashovi bude stačit?
Chtěl jsem jim dát něco, co by nezpůsobilo poprask.
Samozřejmě to nebyla pravda.
- Generálovi jste lhal taky? - Ne.
Přiznal jsem se mu, že jsem Pashovi lhal.
Vzpomínáte si na tu konverzaci o Chevalierovi?
Slyšel jsem už tolik verzí...
Tehdy jsem to celkem pobral, ale teď jsem z toho zmatený.
- Co jste si o tom myslel? - Že byl pod vlivem takového
toho typického amerického školáckého přístupu,
že je divné sdělit něco svému příteli.
A víte s kým byl teda v kontaktu?
To bych do toho zatáhl lidi, kteří s tím nemají nic společného.
Je to snad člen projektu?
Člen fakulty to je, ale projektu nikoliv.
Takže to Eltenton vynesl přes někoho z fakulty tady v Berkeley.
Co vím, tak je to pravda.
Ale je možné, že v tom bylo zapojeno víc lidí.
Pánové, pokud vám přijde, že s vámi nespolupracuji,
tak je to hlavně kvůli tomu, že do toho nechci namočit nevinné lidi.
Snažíte se ochránit přítele, ale kdo chrání vás?
Vy byste mohl.
- Pokud byste mi dal jméno... - Pokud mi to nařídíte, tak to udělám.
To je ale chyba. Měl byste mi ho říct dobrovolně.
Řekl vám to jméno?
- Ano. - Ale tehdy ne, že?
- Ne. - Bylo to o pár měsíců později, že?
Ano.
- Podle vás jsem neodbytný. - To jste,
ale taková už je vaše práce.
Já zase musím chránit lidi, kteří pro mě pracují.
Místo veškerých podrobností, které vám asi přijdou nepříjemné...
Nejdřív bych to s vámi rád prodiskutoval.
Nechci vytvářet žádný plán. Jen to chci celé nejdřív pochopit.
V době mezi rozhovorem s doktorem Oppenheimerem
a jeho vysvětlením incidentu s Chevalierem. Snažil jste se zjistit
- jméno toho zprostředkovatele? - Ano, snažil jsem se o to.
Ale bez jména byla naše práce extrémně náročná.
- A kdy vám to jméno řekl? - V tu dobu jsem byl už pryč,
- když ho konečně sdělil. - Pryč?
Vedení si myslelo, že se mi v Evropě povede líp.
Dohlížel jsem tam na projekt nacistické bomby.
Kdo si to myslel?
Generál Groves.
Převelel mě do Londýna.
Na vánoční večírek je trochu brzy.
Něco se asi chystá.
Tolmanovi byli pryč.
Kde?
Ruth mi to nechce říct.
No tak, Ruthie.
Když to nemůžeš říct mně, tak komu?
Nezapomínej na protokol, Oppie.
Proč si myslíš, že vím, kde je?
Protože jsi v tom dobrá a víš, kde pan Tolman tráví svůj čas.
Jako teď?
Žádám o pozornost!
Mám pro vás všechny předčasný vánoční dárek!
Britský pilot mě schoval do pumovnice.
Nechal mi tam kyslíkovou bombu, ale nějak jsem ji pokazil.
Takže mě ve Skotsku našli v bezvědomí.
Ale jen jsem předstíral, že odpočívám.
Všichni si užijte večírek!
- Je dostatečně silná? - K zastavení války?
K zastavení všech válek.
Heisenberg mě v Kodani navštívil.
Byl to děsivý pohled vidět svého bývalého studenta, jak dělá pro nacisty.
Řekl mi věci, které mě poněkud zaujaly.
Štěpná jaderná reakce.
To mi spíš přijde jako reaktor, než bomba.
Zmínil taky plynnou difúzi?
Převážně se zaměřoval na těžkou vodu.
- Využil moderátor? - Ano, místo grafitu.
Co je?
Udělal chybu.
Máme náskok.
A s vaší pomocí, Nielsi...
Mohli byste nám dát chvilku, pánové?
Nepřijel jsem vám pomoct, Roberte.
Věděl jsem, že to zvládnete beze mě.
- Proč jste tedy přijel? - Promluvit si o budoucnosti.
Takováto moc a technologie přežije všechny nacisty.
A svět na to není připraven.
"Kámen nemůžete zvednout, aniž byste byl připravený na hada".
Musíme politikům vysvětlit, že nejde jen o novou zbraň.
Jde o zcela nový svět.
Udělám pro to maximum, ale vy...
Vy jste americký Prometheus.
Jste ten, kdo jim dal schopnost sebezničení.
Budou vás brát vážně.
Skutečná práce teprve začíná.
Promiň, Oppie, ale máš tu jeden hovor.
Ze San Francisca.
Roberte!
Roberte?
Roberte.
Proboha.
Co se stalo?
Volal její otec.
Našel ji včera ve vaně.
Koho?
Předávkovala se prášky. Nechala tam nepodepsaný vzkaz.
Brala antidepresiva, ale v krvi jí našli chloralhydrát.
Měl jsem to vědět.
Jean Tatlocková?
Strávili jsme spolu noc.
Řekla, že mě potřebuje, ale já...
Řekl jsem, že bych nikdy...
Můžu za to já!
Něco uděláš a pak čekáš, že tě budeme všichni litovat?
Musíš se dát dohromady.
Lidé na tebe spoléhají.
Donalde, nechtěl bys nám něco říct?
Jsi v tom sám.
Bobe, neseknu s prací jen proto, že je plutonium radioaktivní.
Netušíme, co to udělá ženským
- reprodukčním orgánům. - Tvůj reprodukční orgán
- je v daleko větším ohrožení. - Přestanete s tím?
- Nemáme implozivní zařízení. - Všechno nejde uspěchat. Oppie.
Buď na tom mákneme, nebo to necháme tak.
Počkat! Neddermeyer na tom pracuje!
Teller dělá kulové! Ty taky nepomáháš!
O kalkulace implozních čoček už žádám celé týdny!
- Britové to zvládnou. Fuchs. - Rozhodně.
- To je tvoje práce, Tellere! - Já se zabývám výzkumem!
Vodíkové bomby, kterou ani nestavíme!
S tím chlapem dělat nebudu.
Nechte ho jít!
- Je to primadona! - Souhlasím.
- Měl by z Los Alamos odjet. - Dobře.
Kisti, ty nahradíš Neddermeyera. Sethe, tebe dávám k plutoniu.
A ty Lilli půjdeš s Kistim, protože tě potřebuje.
Ty Fuchsi převezmeš práci po Tellerovi.
Bereš si implozivní zařízení.
Nikdo z Los Alamos neodjede.
- Nenechají mě odejít! - Já tě nenechám odejít.
Vyser se na Hanse a to jeho štěpení.
Zůstaň tu a pracuj na čem chceš.
Fúze, vodíková bomba. Cokoliv tě napadne.
- Probereme to spolu. - Na to přece nemáš čas.
Teď je z tebe politik, Roberte. Fyziky jsi nechal už před mnoha lety.
Jednou týdně.
Jednu hodinu. Jen ty a já.
Zvedněte tu zasranou závoru!
Takže jste v Los Alamos dělali na vodíkové bombě?
Ano.
A přesto jste po válce tvrdil, že je nepoužitelná.
Ne, ne, ne. Jen jsem poukázal na technické problémy.
Nesnažil jste se to
- pohřbít po tom testu ruské bomby? - Ne.
Ale komise to tehdy doporučovala, ne?
Až po hodinách diskuze.
Vodíková bomba je tisíckrát silnější, než atomová bomba.
Jediný možný cíl můžou být jen ta největší města.
- Je to zbraň genocidy. - Izzy.
Nakresli taky kruhy na této straně mapy,
kde by zaměřili nás. Přesněji New York.
- To je fér. - D.C.
Je to zbraň, před kterou neexistuje obrana.
- Zastrašování. - Zastrašování?
A potřebujeme ještě víc zastrašovat? V situaci, kdy máme arzenál atomovek?
Potopíme je ve 3 metrech vody, nebo ve 3000 metrech vody. Není to jedno?
Můžeme potopit celé Rusko. Oni to ví...
- Ale teď oni můžou taky. - Jen eskalujeme...
Jak jsem již řekl, Tellerovy nápady jsou stále nepraktické.
Vodíková bomba lze sestrojit, Oppie. Moc dobře to víš.
Nemyslím si, že bychom na to měli plýtvat zdroji.
Jak má tedy Truman uklidnit americký lid?
Jednoduše tím, že omezíme šíření jaderných zbraní
skrze mezinárodní kontrolu jaderné energetiky.
Máte na mysli světovou vládu?
Organizaci spojených národů, jak již zamýšlel Roosevelt.
Ptal jsem se, co by měl udělat Truman. Svět se změnil.
Nyní nečelíme fašismu, ale komunismu, který je hrozbou pro naši společnost.
Lewisi, je vám jasné, že pokud sestrojíme vodíkovou bombu,
tak bychom Rusům nedali na výběr a sestrojili si svou vlastní?
Vsadím se, že na ní už pracují.
Na základě informací špióna z Los Alamos...
- To je nesmysl! - Pánové...
- Žádný špión? - Mluvte k věci.
Navrhuju, abychom toho využili a Rusům ukázali,
že žádnou vodíkovou bombu nesestrojíme.
Takhle to Rusům prozradíme.
Což podle vašeho názoru už ví.
Tak jo.
Teď bych rád vše probral se všemi členy komise v soukromí,
kde se domluvíme na našich doporučeních.
Tohle vám vážně nedoporučuji.
Lewisi, my jsme také členy komise,
takže jim poradíme.
Dobrou noc.
Doktore Oppenheimere? Zdravím.
Jsem William Borden. Kongresový výbor atomové energie.
Jistě.
Během války jsem byl pilot.
O jedné noci, jak jsme se vraceli z náletu jsem viděl něco neuvěřitelného.
Vypadalo to jako meteor. Raketu V-2, která mířila k Anglii.
Nedokážu si ani představit,
jak to bude vypadat, když ponese jadernou hlavici.
Musíme zajistit, aby se to nikdy nestalo.
Oppie, proti Straussovi vážně nechceš jít.
Pokud promluvíme oba, tak mě poslechnou.
Ty jsi pro ně jako prorok. Strauss jen papouškuje, co chtějí slyšet.
Tak prorokovi věř.
Prorok se přece nemůže mýlit.
Obvinil jste Oppenheimera ze sabotáže vodíkové bomby?
Takovým termínem jako je sabotáž bych to nikdy nenazval.
- Pan Borden by to tak bral? - To je možné.
Jak mohl pan Borden dát dohromady tak detailní obžalobu?
Nebyl už vládním zaměstnancem,
ale přesto měl neomezený přístup k Oppenheimerově složce.
Nemohl mu tu složku zpřístupnit pan Nichols?
Nebo někdo jiný v Komisi pro atomovou energii?
To jsou velmi závažná obvinění, senátore.
Naznačujete nám,
že je doktor Oppenheimer vůči Spojeným státům neloajální?
Nemám žádných pochyb o jeho loajalitě.
A budu tomu věřit, dokud neuvidím důkaz,
který mě přesvědčí o opaku.
Myslíte si, že je Oppenheimer bezpečnostním rizikem?
DISKUZE O NÁSLEDCÍCH BOMBY NA CIVILIZACI
Hitler se už zastřelil ve svém bunkru.
Podle mého názoru už není té bomby zapotřebí,
kromě místa, kde se má otestovat.
Měli bychom se všichni zamyslet,
jestli se ta investice zdrojů do toho vůbec vyplatí, protože...
Německo se brzy vzdá.
Už není nadále hrozbou pro celý nám známý svět.
Spíš bych řekla, že tím je naše práce.
Hitler je mrtvý. To je pravda.
Ale Japonci bojují dál.
Nemají žádnou šanci.
Jde hlavně o ztráty našich vojáků.
My tu válku můžeme ukončit.
Ale jak chceš ospravedlnit použití takové zbraně na lidech?
Jsme teoretici.
Nemám pravdu?
Představujeme si budoucnost, která nás leckdy děsí.
Nebudou se toho bát, dokud to nepochopí.
A nepochopí to, dokud to nezažijí na vlastní kůži.
Až se svět dozví všechna naše hrůzná tajemství,
tak naše práce zajistí mír, jaký lidstvo dosud nevidělo.
Mír založený na mezinárodní spolupráci,
o kterém tak snil Roosevelt.
- Co nového? - Dva roky a miliardy dolarů v háji.
- To se nedá vyčíslit. - Pravda. Jen to bude stát víc.
Je tu doprava zdarma. A během prvního roku se nám tu narodilo 80 dětí.
Tento rok se nám během měsíce narodilo už 10 dětí.
Porodnost není můj obor, generále.
- Očividně. - Generále.
Všichni skloňte hlavy. Fuchsi, hlavu dolů.
To je ono!
Dvě funkční bomby.
Potřebuju nějaké datum.
Září.
Červenec.
Tady to vypadá dobře, pánové.
Srpen.
Červenec.
Test bomby bude v červenci.
Ale potřebuju svého bratra.
Frank se v poušti vyzná. Politiku už hodil za hlavu.
Už dva roky spolupracuje s Lawrencem.
Jak ten test nazveme?
"Buš na mé srdce, Bože trojjed’ný!".
Cože?
Trinity.
Trval jste na svém bratrovi Frankovi, což byl komunista.
Bývalý komunista.
Začlenil jste bývalého komunistu
do nejstřeženějšího a nejdůležitějšího amerického projektu v dějinách země.
Věděl jsem, že svému bratrovi můžu naprosto věřit.
A vy jste si myslel, že všem ze svého týmu můžete věřit?
Fuchsi, hlavu dolů.
Všichni připraveni?
- Doufám, že jste se něco naučili. - Jasně. Příště musíme být
- trochu dál. - Tak to vyřešte.
Ráno jedeme do Washingtonu. Dáme jim přesné datum testu.
Jsi pěkně daleko od Chicaga, Leo.
Pokud nezakročíme, tak to použijí proti Japonsku.
Domluvili jsme schůzku s Trumanem, ale někdo ji zrušil.
Sejdeš se s ministrem obrany.
Sestrojení bomby hned neznamená, že budeme rozhodovat o jejím použití.
Historie nás bude soudit, Roberte.
V Chicagu jsme založili petici.
Toho se účastnit nebudu.
Řekni mi své obavy a já ti zkusím odpovědět.
Mé obavy? Německo je poraženo.
Japonsko nemá šanci.
Jak to můžeš vědět? Tys nás do toho všeho zatáhl.
Napsal jsi s Einsteinem Rooseveltovi, že je možné sestrojit bombu.
Proti Německu.
Tak výroba zbraní nefunguje, Szilárde.
Oppie, musíš nám pomoct.
Fermi a Lawrence se toho účastní.
Oni nejsou ty. Ty vědu dokážeš skvěle prodat.
Ty dokážeš přesvědčit každého.
Dokonce i sám sebe.
Omluv mě.
Bombardování Tokia mělo 100 000 obětí, většinou civilistů.
Začínám se o Ameriku obávat. Nikdo ani neprotestuje.
Pearl Harbor a tři roky brutálního konfliktu v Pacifiku,
bezesporu americkou společnost ovlivnilo.
Dost na to, abychom mohli použít atomovku?
Samotná atomová bomba nezpůsobí takové ztráty jako bombardování v Tokiu.
Máte nějaký odhad?
Ve středně velkém městě to bude něco mezi 20 a 30 tisíci mrtvých.
Ano, ale nepodceňujte psychologický efekt atomového výbuchu.
Obří ohnivý sloup, který sahá do výšky tří kilometrů.
Dále smrtící neutronové účinky na kilometry daleko.
A to všechno z jednoho jediného zařízení.
A když použijeme jeden z našich bombardérů,
tak to bude působit jako zjevení božské moci.
Pokud je to pravda, tak by to o všem rozhodlo.
Druhá světová válka by skončila.
A naši chlapci by se vrátili domů.
Nějaké vojenské cíle?
Ale ty nejsou dostatečně velké.
Co třeba nepřátelské plantáže
s dělníky, kteří žijí poblíž?
Když vydáme varování, tak snížíme ztráty na civilistech.
To by proti nám poslali všechno
a mě by povolali do boje.
Pokud to oznámíme a ono nevyjde,
tak Japonsko nikdy nekapituluje.
A nemůžeme Japonce nějak tou bombou zastrašit, aby kapitulovali?
Máme v plánu jim ukázat, co ta bomba dokáže.
A to hned dvakrát.
Nejdříve jim ukážeme sílu bomby
a potom je přesvědčíme, že v tom můžeme bez přestání pokračovat.
Máme seznam dvanácti měst.
Promiňte, jedenácti.
Kjóto jsem ze seznamu vyškrtl,
kvůli jeho kulturnímu významu.
A taky jsem tam byl se ženou na líbánkách.
Je to úchvatné město.
Zjednoduším vám to, pánové.
Dle mých informací, které s vámi nemůžu sdílet
se Japonci nikdy nevzdají.
Za žádných okolností,
ať už to bude znamenat sebevětší invazi jejich ostrovů.
Znamenalo by to ohromné ztráty na obou stranách.
Použití atomových bomb vlastně ve výsledku zachrání životy.
Pokud si zachováme morální výhodu.
- Jak to myslíte? - Pokud tu zbraň použijeme
a neřekneme to svým spojencům, tak to budou považovat za hrozbu.
A můžeme to Sovětům vůbec říct?
Musíte pochopit, že tajnůstkářství Sověty nezastaví.
- Bylo nám řečeno, že nemají žádný uran. - Tak to máte špatné informace.
Ruská bomba je jen otázkou času.
Program musí po válce nadále pokračovat.
Ministře Simpsone, pokud můžu.
Berte na vědomí, že ne všichni vědci s tím souhlasí.
Ve skutečnosti, bychom měli zvážit názory ostatních.
- Pokud si s nimi promluvíte... - Projekt Manhattan
měl s vědci problém už od začátku, protože se chovali neloajálně.
Jeden z nich se chtěl sejít s prezidentem.
Sice je teď potřebujeme,
ale potom se jich musíme, co nejrychleji zbavit.
Nesouhlasíte, doktore?
Pokud je ruská bomba nevyhnutelná,
tak pozvěme jejich nejlepší vědce k Trinity.
Prezident Truman se Stalinem v atomovém projektu určitě nepočítá.
Ale když mu o té možnosti řekneme teď,
tak to nakonec ani nemusí vyjít.
Postupimská konference je červenci,
což bude poslední šance pro Trumana, aby se dohodl.
Stihnete tu bombu sestrojit?
Rozhodně.
Provedeme test ještě před konferencí.
Zde je oblast výbuchu a pozorovací stanoviště
budou na 9 kilometrů severně, jižně a západním směrem.
- A odkud to odpálíme? - 9 kilometrů jižně.
Základní tábor je odsud 16 kilometrů jižně.
A další stanoviště je na tom kopci, což je skoro 40 kiláků.
Co to je, Franku? Ohraničené místo výbuchu už máme.
Letectvo si vyžádalo linii světel pro své bombardéry.
Jaké bombardéry? Bomba je na věži.
Chtějí tak zjistit,
- jestli je to vůbec bezpečné. - To je riskantní.
Ale ne tak riskantní jako shodit to na Japonsko
a nevědět, jestli to bude stačit.
Nenecháme se zpomalit. Test bude patnáctého.
- Patnáctého? To je... - Bude patnáctého.
Tak tedy patnáctého.
Já budu tady na jižním stanovišti spolu s Frankem a Kistiakowskym.
Ostatní budou buď v základním táboře,
západním stanovišti, nebo ve vzdáleném stanovišti.
Opatrně s tím nožem!
A budeme v bezpečí?
Je to podle tvých výpočtů.
Nastal čas věřit své vědě, Hansi. A to doslova.
A co radiační mrak?
Pokud nebude foukat, tak nepřesáhne okruh pěti kilometrů.
Pro případ nouze máme evakuační opatření.
Abychom to dobře viděli, musí být jasno, takže to bude v pohodě.
Všichni pryč!
Odpálíme to v noci na patnáctého. To je pevný termín.
Pokud máte co říct, tak promluvte teď.
Dobře, dobře! To stačí! Přineste mi matrace.
A teď pod to dáme matrace.
Mohli bychom provést test imploze.
- Ničemu to neuškodí. - Tak to udělejte.
Je něco, co by nás mohlo zastavit?
Už se to děje, že?
Dám ti vědět.
Pokud to půjde naším směrem, tak se zabal do prostěradla.
Roberte.
Hodně štěstí!
Podívej.
Oppie si vsadil na tři kilotuny.
- Teller sází na 45. - 20!
20 000 tun TNT.
Ještě si někdo vsadí, že to zapálí atmosféru?
Takže to budeme muset odložit?
Stálo by to za zvážení.
V oblasti výbuchu je taky tak špatné počasí?
Teď nám volal Bethe. Test imploze selhal.
Ano, Hansi? Jasně, je tady.
Ano.
Nemýlí se?
- Ne. - Ne?
Ne.
Takže to odpálíme naslepo?
- Ne. - Vysvětli mi to!
To asi nedokážu...
Jen vím, že implozní čočky budou fungovat.
Pokud ta roznětka nevytvoří žádnou reakci,
tak přijdeme o dvouleté zásoby plutonia.
Sázím proti deseti babkám svou výplatu, že se to podaří.
Prokristapána!
Zvedá se tam vítr a vypadá to na bouřku.
Není na čase říct chlapům, aby z té věže s bombou raději odešli?
Zajeďme na jižní stanoviště.
Rozhodneme se tam.
Ale chlapi už dva dny nespali!
Pokud to dneska odpískáme, tak týdny nebude další šance!
A zmeškáme Postupimskou konferenci.
Do sedmi musím dát vědět Trumanovi. Čas se krátí.
- Jak to vypadá? - Vypadá to na strašnou bouřku.
- Ksakru! Ale jak dlouho? - Dost dlouho!
Do svítání se to uklidní.
- Jak to můžete vědět? - Tu poušť znám.
Vzduch se přes noc ochladí. Před svítáním se vyjasní.
Můžeš mít pravdu,
- ale naplánuj to, co nejpozději! - Na půl šesté ráno.
Dám na vás. Ale pokud se pletete, tak vás nechám pověsit.
- Všem to řekněte. - O půl šesté!
Tři roky, čtyři tisíce lidí a dvě miliardy dolarů.
Pokud to nevyjde, tak jsme oba skončili.
Sázím na tři kilotuny.
Cokoliv menšího nemá smysl.
Jak to Fermi myslel s tou atmosférou? Začala by snad hořet?
Chvíli to vypadalo, že se řetězová reakce z atomové bomby nezastaví.
Zapálila by atmosféru.
Proč na to Fermi teda ještě sází?
To je ten jeho černý humor.
Vy tvrdíte, že když to tlačítko stiskneme,
zničíme celý svět?
Nic z našeho výzkumu tuto hypotézu nepotvrdilo,
až na nějakou minimální pravděpodobnost.
- Jakou pravděpodobnost? - Šance se blíží nule.
Blíží nule?
Co od teorie očekáváte?
Nula by se mi líbila.
Přesně za hodinu a 58 minut se to dozvíme.
Už se to protrhává.
Ozbrojená skupina už vyjela tímto směrem.
Zapněte si vysílačky.
Nasedat do aut! Připravte se na nouzovou evakuaci.
Všichni zaujměte své pozice.
Všichni si nasaďte svářečské brýle!
20 minut.
Zbývá 20 minut!
To je 20!
Na kolena, prosím.
- Feynmane? - Ne.
To sklo pohlcuje ultrafialové záření.
A co zastaví to sklo?
Jedu do základního tábora.
Hodně štěstí.
Roberte?
Pokuste se nevyhodit svět do povětří.
Sleduj tu rysku. Pokud se roznětka nenabije
a napětí klesne pod jeden volt,
tak tím tlačítkem to zrušíš, jasný?
Jasný.
Dvě minuty do detonace.
Všichni k zemi!
Dokud na kopcích neuvidíte světlo, tak se neotáčejte.
A na explozi se dívejte pouze přes brýle!
90 vteřin do detonace.
80 vteřin do detonace.
Všechno v pohodě?
Jasně.
60 vteřin do detonace.
Tohle už si ponesu do konce života.
30 vteřin.
Roznětka připravena!
Sedmnáct.
Šestnáct.
Patnáct.
Čtrnáct.
Třináct.
Dvanáct.
Jedenáct.
Deset.
Devět.
Osm.
Sedm.
Šest.
Pět.
Čtyři.
Tři.
Dva.
Jedna.
"Nyní se stávám smrtí, ničitelem světů".
Fungovalo to.
Dlužíš mi deset babek!
- No tak! - Jsem s tím v pohodě, Kisti!
Jasně, že jo!
Jasně!
Spojte mě s Postupimí.
Vyřiď Kitty vzkaz.
- Nemůžeme nic říct. - Řekni, ať zabalí prostěradla.
- Ano? - Ahoj, Kitty!
Cože? Charlotte? Jen povídej.
Já vlastně nevím,
ale Oppie mi řekl, ať si zabalíš prostěradla.
Kitty?
Kitty, jsi tam?
Pokud to odpálí příliš vysoko, tak bomba ztratí na efektivitě.
Se vší úctou, doktore Oppenheimere, teď už to nechte na nás.
Pověděl to Truman Stalinovi v Postupimi? Zasvětil ho do té situace?
Zasvětil je poněkud přehnaně silné slovo.
Spíš jen poukázal na to, že má novou mocnou zbraň.
Stalin jen doufal, že to použijeme proti Japonsku.
A to je celé?
Roberte, dali jsme jim nástroj. Teď je na nich, jak ho využijí.
Takže to bude šestého?
Uvidíme podle počasí v Pacifiku.
Neměl bych do toho Washingtonu s vámi?
K čemu?
Tak mě aspoň informujte.
Samozřejmě.
Budu se snažit.
Vzdali by se Japonci, kdyby věděli, co chystáme?
Nevím.
Viděl jsi tu Szilárdovou petici?
A co ten ví o Japoncích?
Ty to nepodepíšeš, že?
Podepsalo to hodně lidí.
Edwarde...
Jen ten fakt, že jsme tu bombu sestrojili
nám nedává privilegia, abychom o všem rozhodovali jenom my.
Ale víme o tom jenom my.
Řekli jsem Stimsonovi, co si o tom komunita myslí.
Ale co si myslíš ty?
Jakmile tu bombu použijeme, tak je možné, že jaderná válka
a možná všechny ostatní války budou nemyslitelné.
Dokud někdo nesestrojí větší bombu.
Myslel jsem, že zavolají.
Vždyť je teprve pátého.
V Japonsku je šestého.
Charlotto?
Zkus zavolat Grovesovi.
Něco nového?
- Charlotto? - Truman je v rádiu.
Před 16 hodinami americký bombardér shodil na Hirošimu bombu,
která nepříteli zabránila pokračovat ve válce.
Tato bomba svou silou přesahuje 20 000 tun TNT.
Jedná se o atomovou bombu.
Využívá základní prvky vesmíru.
Groves na jedničce.
- Generále? - Jsem na vás všechny hrdý.
Šlo to dobře?
Očividně z toho všichni mají radost.
Aspoň tady to tak vypadá.
Byla to dlouhá cesta.
Myslím, že bylo klíčové,
když jsem vás pověřil vedením projektu v Los Alamos.
Utratili jsme víc než dvě miliardy dolarů
na jednom z nejriskantnějších vědeckých projektů historie.
A vyšlo nám to!
Oppie! Oppie! Oppie!
Svět si tento den zapamatuje!
Je příliš brzy...
Na hodnocení bombových útoků je příliš brzy.
Ale vsadím se, že se to Japoncům nelíbilo!
Jsem strašně pyšný!
Jsem pyšný na to, co jsme dokázali!
Jen je škoda, že jsme tu bombu nepoužili proti Němcům!
OTEC ATOMOVÉ BOMBY
Doktore Oppenheimere?
Pěkná fotka.
Prezident Truman vás teď přijme.
Doktore Oppenheimere, je mi ctí!
- Pane prezidente. - Prosím.
Děkuji.
Ministře Byrnesi.
Jaký je to pocit být nejslavnějším mužem planety?
Pomohl jste nám zachránit spoustu Američanů.
- Co jsme udělali v Hirošimě... - A taky Nagasaki.
Očividně.
Díky vám se naši hoši dostali domů.
Nebylo to jen díky mně.
To vy jste na titulní straně časopisu Time.
Jim mi řekl, že se obáváte zbrojení ze strany Sovětů.
Ano...
Teď máme jedinečnou šanci zajistit
mezinárodní spolupráci atomové energie.
Ale obávám se...
A víte, kdy budou mít Sověti atomovku?
Myslím, že vám...
Nikdy!
Nikdy.
Pane prezidente, Rusové mají skvělé fyziky
- a také ohromné množství zdrojů. - Ohromné množství?
Ano.
To si teda nemyslím.
Dají do toho všechny své prostředky...
Slyšel jsem, že opouštíte Los Alamos.
Co s tím městečkem máme udělat?
Vraťte ho indiánům.
Doktore Oppenheimere,
pokud je vaše tvrzení o Sovětech pravdivé,
musíme Los Alamos ještě vybudovat, nikoliv ho zavírat.
Pane prezidente.
Mám pocit, že mám na rukou krev.
Vy si myslíte, že někoho v Hirošimě
nebo v Nagasaki zajímá, kdo tu bombu sestrojil?
Zajímá je, kdo na ně ty bomby shodil.
Bylo to na můj příkaz.
Hirošima není o vás.
Doktore Oppenheimere.
Toho uplakánka už sem nikdy nevoďte!
Robert poznal, že s takovým přístupem se nikam neposune.
V době, kdy jsem ho potkal už přijal svou reputaci "otce atomové bomby".
A využil toho v politice.
Doktore, myslíte, že v poválečných letech
jste měl značný vliv na atomovou politiku ve Spojených státech?
Slovo "značný" je poněkud příliš silný výraz.
Vážně? Vzpomeňte si na problém s izotopy.
Nestál jste za zničením opozice a následného zamezení exportu?
K výrobě atomové bomby vám klidně postačí láhev piva!
Jen jsem vyjadřoval názory všech vědců. Mluvil jsem za všechny.
Mccarthismus byl na vzestupu, věděl, že je zranitelný.
Jeho bratra vyškrtla každá univerzita v zemi.
Lomanitz skončil na železnici, kde pokládal koleje.
Chevalier odešel do ústraní.
Ale nic z toho Roberta nezastavilo,
aby nepřestal prosazovat jaderné odzbrojení,
místo vývoje vodíkové bomby.
Byl zdrcený, když Truman zavrhl jeho doporučení.
TRUMAN OZNAMUJE PROGRAM VODÍKOVÉ BOMBY
Strašně mi Richard chybí.
Já vím, Ruth. Já vím.
Jen mě hřeje na srdci, že se nedožil toho všeho.
Tady přichází náš zlatý hošánek, aby zazářil.
Užij si to.
Roberte, můj syn a jeho snoubenka
chtěli poznat otce atomové bomby, takže...
Zdravím.
Jdu snad nevhod?
Co si myslíte, Lewisi?
Musela to pro vás být zdrcující rána.
Kvůli budoucnosti celého světa.
Světa? Co Fuchs znamená pro zbytek světa?
Co s Fuchsem?
Klaus Fuchs?
Bože. Vy jste to neslyšel.
Klaus Fuchs, ten britský vědec,
kterého jste přijal do týmu s implozí v Los Alamos...
Nakonec se ukázalo, že celou dobu předával Sovětům informace.
Je mi to líto.
Poté, co vyšla kauza s Fuchsem najevo,
se o Oppenheimera začali zajímat federálové.
Věděl, že ho odposlouchávají.
Na každém kroku ho sledovali.
Dokonce mu probírali odpadky.
Ale nikdy nepřestal svobodně vyjadřovat svůj názor.
Chlap, co si stojí za svým.
A možná si myslel, že ho sláva ochrání.
Když to převzal Eisenhower, tak viděl ještě jednu příležitost.
Chopil se ji.
Ameriku a Rusko můžeme přirovnat ke dvou škorpionům,
kteří jsou spolu v láhvi.
Každý je schopen zabít toho druhého,
ale pouze za předpokladu, že bude riskovat svůj vlastní život.
Existují různé aspekty této politiky...
Spousta vědců mi to vyčítá, ale jak jsem ho měl asi chránit?
Jsou příliš tajné k diskuzi.
Upřímnost je jedinou cestou.
Politici ve Washingtonu musí naslouchat americkému lidu.
To byla pro Robertovy nepřátele poslední kapka.
Takže přišel o bezpečnostní prověrku.
A s tím také o důvěryhodnost.
Ale jak to mohli jen udělat? Byl to přece válečný hrdina.
Všem o své minulosti řekl.
Všechno to vytáhl Borden.
Jak by se Borden dostal k jeho tajné složce?
Nemohl za tím stát Nichols?
Nedokážu si představit, že by to udělal.
Dotyčný chtěl způsobit chaos v Bílem domě,
až k mému stolu v Komisi pro atomovou energii.
Vy jste ho tam viděl, že?
Celý život jsem makal, abych se sem dostal.
Kabinet Spojených států amerických.
A teď mě sleduje celá země, která mě chce tam, kam patřím.
Chtějí ze mě udělat obyčejného prodavače bot.
Lewisi, my to můžeme vyhrát.
Myslím, že to senát pochopí.
Jen jste plnil svou povinnost, i když to nebylo příjemné.
- A podpoří nás Hillova výpověď? - Hill bude v pohodě.
Toho neznám, ale v Chicagu pracoval pod Szilárdem.
A ti nikdy Robertovi neodpustili,
že nepodpořil petici proti bombardování Japonska.
Tento snímek byl zachycen 31 dní po bombardování.
V oblasti bezmála dvou kilometrů byli všichni
buď spáleni, nebo utrpěli vážné popáleniny.
Japonci mluvili o lidech,
kteří měli vypálené pruhy oblečení do kůže.
Nicméně mnoho lidí si myslelo, že má štěstí,
když vylezli ze svých ruin jen lehce zranění.
Ale ti také zemřeli.
Zemřeli v několika následujících dnech nebo týdnech.
Z takzvané nemoci z ozáření, za kterou stála samotná atomová bomba.
Četl jsi ty nesmysly v novinách?
Jeden britský fyzik tam řekl,
že atomové bombardování 2. světovou válku neukončilo.
Ale spíš to zapříčinilo, že tu máme studenou válku s Ruskem.
Jaký fyzik?
Myslím, že ho znáš. Patrick Blackett.
Možná má pravdu. Stimson mi teď tvrdí,
že jsme bombardovali nepřítele, který už byl poražen.
Pamatuj, že máš stále vliv na lidi.
Ocenil bych, kdybys prosadil můj výzkum o vodíkové bombě.
Nemůžu ani nechci, Edwarde.
Proč ne?
Je to plýtvání našich zdrojů.
Tomu vážně věříš?
J. Robert Oppenheimer? Otec atomové bomby?
Nikdo neví, čemu věříš.
Ty snad ano?
Ještě jednou naposledy! Ředitel projektu, doktor J. Robert Oppenheimer.
Doufám, že budoucí generace na nás budou pohlížet s hrdostí.
Ale dnes jde hrdost stranou a musíme vyřešit znepokojující problémy.
Pokud se atomové zbraně začnou běžně používat,
tak nastane doba, kdy nás lidé budou proklínat.
Promiňte, admirále.
Přišel jsem vám něco ukázat.
To nám hraje do not.
Tady je Oppenheimer. Co tam je za nadpis?
"Robert Oppenheimer a Strauss měli mezi sebou spor,
ale vyhrály Spojené státy".
To by šlo.
Jsou to vlastně vaše slova.
Museli jsme se přizpůsobit situaci.
Ale jak jste věděl, co napíše časopis Time?
Henry Luce je můj známý.
Celou dobu jste se ode mě nechal poučovat,
přičemž jste to všechno už věděl.
Tak se hrajou šachy ve Washingtonu.
Všechno je jen o informacích a to jak je dokážete využít.
Jasně.
Co jste to říkal o Bordenovi?
Že vám Borden vyhrožoval?
Spíš si myslím, že Borden byl vaší loutkou.
Uvidíme, jak moc Tellera ovlivnil Borden.
Řekl jsem něco vtipného?
Pořád jen: "Borden, Borden, Borden". Přičemž víme, že za tím stojí Strauss.
Díky Lewisovi jsem se dostal do Princetonu, Kitty.
A potom jsi ho před kongresem ponížil.
Ale užitečnější než sendvič!
Jak jsem si vedl?
Možná až příliš dobře, Roberte.
To už je šest let.
To jsou lidé, kteří jsou pomstychtiví a trpěliví jako svatí.
Strauss jasně dokázal, že není na ničí straně.
Vzpamatuj se! Za vším stojí Strauss!
Celou dobu za tím byl on! A ty to moc dobře víš!
Proč s ním nechceš bojovat?!
Nebyl to Nichols, Hoover, nebo někdo z Trumanových lidí.
Za vším jste stál vy.
Vy jste předal složku Bordenovi. A nasměroval jste ho k Oppenheimerovi.
- Přesvědčil jste... - Bordena jsem nemusel přesvědčovat.
Nespěchejte. Použijte celou složku.
Vyvoďte z toho závěr a pošlete to federálům.
Je to poměrně rozsáhlá složka,
ale nevidím tu nic nového.
Vaše zhodnocení bude.
Budou to muset brát vážně.
Hoover to předá McCarthymu?
Oppenheimer by toho šaška prokoukl.
Probíral jsem to s Hooverem.
Udrží McCarthyho na uzdě, zatímco vy se postaráte o komisi.
- Takže bude soud? - Žádný soud.
Takhle Oppenheimera nepotopíme. Nemůžeme z něho udělat mučedníka.
Musíme systematicky zničit jeho důvěryhodnost,
aby už nikdy nemohl zasahovat do otázek národní bezpečnosti.
A co potom?
Zašijeme ho do nějaké díry, kde ho budeme vyslýchat.
Je to jednoduchý byrokratický postup. Brzy se mu zase prodlouží prověrka.
Takže pošlete svá obvinění federálům...
A Hoover je přepošle komisi. Takže musíte jednat.
Sepíšete obžalobu.
Oppenheimerovi řeknete, že mu neprodloužíte bezpečnostní prověrku.
Ale dáte mu šanci se odvolat.
Sám vidíte, Roberte. Ještě to není podepsané.
- Můžu si to nechat? - Ne.
Pokud se odvoláte, tak vám pošlou kopii.
Pokud se odvolá a věřte mi, že to udělá, tak svolám komisi.
A ti samozřejmě budou mít svého zvláštního poradce.
- Prokurátora? - Znáte ho.
- Koho? - Rogera Robba.
Robb bude mít vše k dispozici, včetně Oppenheimerovy složky.
Stejně jako zbytek celé komise. Obhajoba to k dispozici mít nebude.
Bude to uzavřené bezpečnostní slyšení.
Vaše urážlivé komentáře v obžalobě nemohu považovat...
Žádné publikum, žádní reportéři a žádné dokazování.
Žádné dokazování?
My ho neodsuzujeme.
Chceme ho jen zdiskreditovat.
Cože jste to řekl?
Že takhle se ta hra hraje?
Omluvte moji naivitu.
Amatéři, kteří touží po moci jsou nakonec roztrháni.
A moc zůstává ve stínech.
Ale vy jste s tím vyšel na světlo, pane.
Přesně tak. A proto to musí vyjít.
No...
Teller bude vypovídat dnes ráno.
To určitě pomůže a odpoledne je na řadě Hill.
Hill nám taky pomůže.
Sám vidíte, Roberte. Není to podepsané.
- Můžu si to nechat? - Ne.
Ale pokud se odvoláte, tak vám budou muset zaslat kopii.
Klidně si vezměte mé auto.
Musím to probrat s právníky, Lewisi.
Samozřejmě. Ale nesmí to trvat příliš dlouho.
Nezadržím Nicholse napořád.
Je mi líto, že to zašlo tak daleko, Roberte.
Nikdy k tomu nemělo dojít.
Nichols chce, abych se bránil. Takhle dostane vše do záznamu.
Strauss chce, abych to nechal být.
Strauss ví, že to nemůžeš, protože bys tak přijal všechna obvinění.
Přijdeš o svou práci.
Přijdeš o svou pověst. A taky přijdeme o střechu nad hlavou!
Roberte, musíme bojovat.
Jakožto poradce komise vás nemohu zastupovat.
Zavolám Lloydovi Garrisonovi.
Ten je dobrý.
Nejlepší, ale musím vás varovat.
Tohle nebude spravedlivý boj.
Během vašeho rozhovoru s Borisem Pashem v roce 1943, jste poukázal na mikrofilm?
- Ne. - 11 svazek, 1 strana a 3 paragraf.
Nikdy jste neřekl: "Že by někdo z konzulátu byl expertem na mikrofilm".
- Omlouvám se. - Ne.
Zajímalo by mě, ze kterého dokumentu pan Robb cituje.
A ocenil bych kopii.
Ten dokument je tajný, pane Garrisone.
Měli bychom se soustředit na informace z první ruky.
- Však taky jsou. - Jak to můžete vědět, Rogere?
Protože existuje záznam rozhovoru.
A to tu mého klienta pod přísahou necháte jen tak sedět,
přičemž celou dobu máte záznam?
Nikdo vašemu klientovi neřekl, aby nám poskytl zkreslené informace.
Zkreslené? Vždyť je to už 12 let!
- Můžete nám tu nahrávku pustit? - Nemáte prověrku.
Ale vždyť to čtete do záznamu!
Prosím. Je to vůbec založeno na pravdě, nebo jen mého klienta chcete zničit?
Pokud je to pravda, tak proč to nezveřejníte? Kde máte seznam svědků?
Pane Garrisone, moc dobře víte, že nejsme u soudu.
Takováto pravidla zde neplatí.
Potýkáme se tu s ohrožením národní bezpečnosti.
Ano, pane. Ale se vší úctou,
tak nějak nechápu, jakou má spojitost národní bezpečnost
- a seznam svědků?! - Možná je na čase
- si dát menší přestávku. - Pánové. Máte mé slovo.
Pokud řeknete, že je to z přepisu, tak to přijmu.
Už jsem vám vysvětlil, že jsem si to tehdy vymyslel.
Proč by si někdo vymýšlel tak propracovaný příběh?
Protože jsem byl idiot.
Proč jste lhal?
To je snad jasné. Nechtěl jsem odhalit prostředníka.
Myslíte Haakona Chevalieriho, toho komouše?
Je to stále váš přítel?
Ano.
Doktore Rabi, děkuji, že jste přišel.
Víte koho si ještě předvolali?
Tellera, očividně. A taky se ptali Lawrence.
- A co jim řekl? - Nechtěl hrát tu jejich hru,
- ale... - Ale?
Strauss mu řekl, že jsi měl celé roky poměr s Ruth Tolmanovou.
A že jsi s nimi celou dobu žil v Pasadeně.
Přesvědčil Lawrence, že Richard zemřel na zlomené srdce.
- To je absurdní. - Jakou část myslíš?
To s tím zlomeným srdcem. Richard na to nikdy nepřišel.
Bude Lawrence vypovídat?
Nevím.
Doktore Rabi, jakou pozici teď zastáváte?
Jsem předsedou a hlavním poradcem Komise
pro atomovou energii. Jsem nástupce Oppenheimera.
A jak dlouho doktora Oppenheimera znáte?
Od roku 1928. Známe se celkem dobře.
Dost dobře na to, abyste dokázal popsat jeho povahu?
Doktor Oppenheimer je velmi čestný člověk.
A je loajální ke Spojeným státům, stejně jako ke svým přátelům.
A taky ke všem institucím.
Najez se.
Kdo to byl?
S tím si nelam hlavu.
Po tom ruském testu atomovky
nestavil se za vámi Lawrence, aby s vámi probral vodíkovou bombu?
To se spíš zeptejte jeho.
Však to taky máme v plánu.
Neměl jste pocit, že byl doktor Oppenheimer
příliš vysazený proti programu vodíkové bomby?
Ne. Jen si myslel, že samotná jaderná fúze
by byla na úkor už tak velmi účinného jaderného štěpení.
Což se nakonec vyvrátilo.
Teoreticky bychom zvládli obě bomby.
Předpokládejme, že tato komise nebude spokojená
a nebude plně doktoru Oppenheimerovi věřit,
prodloužil byste mu za takových okolností prověrku?
Proč jdete proti někomu, kdo toho pro naši zemi tolik udělal?
Podívejte se na jeho záznam.
Máme v arzenálu několik atomových bomb.
Dokonce máme vodíkové bomby. Co chcete víc?
Mořské panny?
Ale já Strausse znám celá léta.
Beru to jako povinnost mu vyjádřit podporu.
A to za vědu a všechny vědce, které sem Lewis přivedl.
Teď si dáme pauzu.
- Ledaže bychom měli ještě neodkladného. - Senátore, chtěl bych ještě požádat,
abyste nám předložil upravený seznam svědků.
Musím vám připomenout,
že ne vždycky tyto informace máme předem.
Jen víme, že sem po obědě dorazí doktor Hill.
Pane předsedo, náš další svědek doktor Lawrence
má podle všeho zánět střev.
Takže místo něho přijde William Borden.
Pane Bordene, vítejte. Posaďte se.
Pane Bordene,
došel jste během vašeho vyšetřování k nějakým závěrům?
- Ano. - A je pravda, že jste se o ty závěry
podělil v dopise s panem J. Edgarem Hooverem,
- který je ředitelem FBI? - Přesně tak.
A když jste ten dopis psal, řekl jste o tom někomu
s vazbami na Komisi pro atomovou energii?
- Neřekl. - Výborně.
- Máte kopii dopisu? - Jednu mám před sebou.
Mohl byste ho přečíst, pane?
"Vážený pane Hoovere, píši vám,
- protože...". - Omlouvám se! Kdybych mohl...
Proč to zdržujete? Stejně ten dopis přečte.
Pane předsedo, ten dopis vidím poprvé.
A vidím zde minimálně jedno prohlášení,
které by se do záznamu nemělo zapisovat.
Tato obvinění vidím poprvé
a rozhodně nejsou součástí obžaloby Nicholse.
Řekl bych, že takováto obvinění sem ani nepatří.
Dotyčný svědek dopis napsal z vlastní iniciativy,
přičemž jen chtěl poukázat na fakta.
Je to plnohodnotné svědectví,
stejně jako všechny pozitivní závěry Oppenheimerových přátel.
Je to oboustranné.
Jak dlouho jste o tom dopise věděl?
Nemyslím, že jsem subjektem vašeho výslechu, pane Garrisone.
Pane Garrisone, celá komise ten dopis četla.
Nebude lepší ho přidat do záznamu?
Pokračujme.
"Vážený pane Hoovere,
tímto dopisem bych chtěl vyjádřit svůj názor,
který je podložen lety studia utajovaných důkazů,
podle kterých je J. Robert Oppenheimer špiónem Sovětského svazu".
"Všechny mé závěry mám podloženy důkazy".
"Zaprvé: Mezi lety 1929 a 1942 je s největší pravděpodobností zřejmé,
že J. Robert Oppenheimer byl zarytým komunistou,
který posléze předával informace Sovětům".
"Zadruhé: Není pochyb o tom,
že během této doby působil jako špionážní agent".
"Zatřetí:
Nikdo nemůže pochybovat o tom, že jednal podle sovětských směrnic,
aby ovlivnil vojenskou politiku Spojených států".
- Je mi to líto, Roberte. - "Atomovou energie, rozvědku...".
Nastane někdy doba, kdy vyjde najevo pravda?
Teď si poslechneme doktora Davida Hilla.
Doktore Hille, mohl byste nám přednést své prohlášení?
Děkuji.
Byl jsem požádán, abych řekl pár slov o Lewisovi Straussovi.
Je to muž, který strávil celá léta ve vysokých vládních pozicích.
A který je znám svou vysokou pracovní morálkou a inteligencí.
Ale teď vám povím, jak to vidím já.
Věřím, že vám pomůžu objasnit poněkud delikátní záležitost,
která se týká většiny vědců v této zemi, kteří by pana Strausse
preferovali zcela mimo vládu.
Narážíte tu na agresivní výpady jistých vědců
vůči panu Straussovi? A to jen proto, že dbá na bezpečnost,
tak jak je to demonstrováno v případu doktora Oppenheimera?
Ne.
Především kvůli osobní pomstě, kterou demonstroval vůči Oppenheimerovi.
Žádám o klid!
Přijde mi, že většina vědců, kteří teď Roberta pranýřují
si neuvědomují, že se to děje jen kvůli tomu, že vyjádřil své názory.
Doktore Bushi, myslel jsem, že této zemi prokazuji službu,
- když jsem vzal tento případ. - Není možné, aby komise
odsoudila chlapa jen díky tomu, že veřejně vyjádřil své názory.
U tohoto případu počítejte s mým odporem.
Promiňte, pánové. Poněkud jsem se rozvášnil.
Ale takový už jsem.
Doktore Hille, ale my máme informace, že pan Strauss obvinění nevznesl.
Nebo že by se účastnil slyšeních, které se vedly vůči Oppenheimerovi.
Celá záležitost okolo Oppenheimera...
Musíte si uvědomit, že za vším stojí Lewis Strauss.
Oppenheimer si tehdy ze Strausse trochu vystřelil,
když si vzpomenete na export izotopů do Norska.
Strauss mu tohle veřejné ponížení nikdy neodpustil.
A další kontroverze se týkala jejich rozdílných názorů
na vodíkovou bombu a její využití pro národní bezpečnost.
Strauss se poté obrátil na bezpečnostní aparát,
protože chtěl degradovat Oppenheimerovu efektivitu.
Straussovi se podařilo najít pár ambiciózních chlapů,
kteří také s Oppenheimerem nesouhlasili a záviděli mu
jeho prestižní postavení ve vládních kruzích.
Ale vždycky jsem si myslel a stále si to myslím,
že je vůči Spojeným státům loajální.
Věřím tomu a nepřestanu tomu věřit,
dokud neuvidím důkaz, který mě přesvědčí o opaku.
Je podle vás doktor Oppenheimer bezpečnostním rizikem?
Mockrát jsem doktora Oppenheimera viděl reagovat způsobem,
kterému jsem sám ani nerozuměl.
Na spoustě věcí jsme se spolu neshodli
a spousta jeho rozhodnutí mi přišla poněkud zmatečná a komplikovaná.
Tudíž bych zájmy a bezpečnost této země
svěřil někomu pověřenějšímu a srozumitelnějšímu.
- Děkuji vám, doktore. - Děkuji.
Omlouvám se.
Ty jsi mu ještě podal ruku?!
Já bych mu do toho jeho ksichtu plivla.
To by se komisi nelíbilo.
To pro vás není dost nóbl?
Myslím, že to s tím slušným chováním přeháníte!
Gray ví o co se Robb snaží. Proč ho prostě nevyhodí?
A ty ještě Tellerovi podáš ruku.
Musíš s tou hrou na mučedníka okamžitě přestat.
Podle dnešních směrnic komise byste Oppenheimerovi prověrku schválil?
Podle mého výkladu nynějších zákonů o atomové energii,
které v roce 1942 vlastně ještě neexistovaly.
Podle dnešních směrnic Komise pro atomovou energii
bych mu prověrku neschválil.
Děkuji, generále. To je všechno.
- Z těch kandidátů bych ji nedal nikomu. - To nám stačí.
Doktor Oppenheimer nenesl žádnou odpovědnost
za prověrku Klause Fuchse, že?
Vůbec žádnou.
Nechcete přece odejít aniž byste dal jasně najevo,
že byl loajální vůči Spojeným státům a projektu v Los Alamos?
To rozhodně ne. Doufám, že jste si to nevyložili špatně.
Děkuji, generále.
- Neměli bychom je nechat čekat. - Ona přijde.
Ty ji tady vážně chceš?
Jenom debil nebo puberťák si může myslet,
že vidí cizích vztahů, Lloyde.
S Kitty jsme přece dospělí.
Prošli jsme spolu peklem.
Ona to zvládne.
Jaký máte vztah ke komunismu?
Komunismus se mi příčí.
Od roku 1936 s komunismem nemám nic společného.
Ještě předtím, než jsem se s Robertem potkala.
To je z mé strany vše.
Záznam naznačuje, že Oppenheimer nebyl vyslýchán
nestranným a nezaujatým členem komise.
Byl vyslýchán prokurátorem,
který na něho použil všechny možné a nemožné triky.
To nám naznačujete, že komise tehdy zahájila stíhání?
Být členem komise, tak bych vznesl námitky
vůči tehdejšímu poradci komise.
Člověk, který nebyl zvolen komisí, ale Lewisem Straussem.
Kdo to byl?
Promiňte?
Kdo to byl?
Roger Robb.
Paní Oppenheimerová.
Dostala jste tehdy od komunistické strany nějakou kartičku?
To nevím jistě.
Nejste si jistá?
No...
Nuže?
Pravděpodobně vás nepřijali jen tak.
Musela jste jim zaslat nějaké peníze a oni vám poslali kartičku, že?
Omlouvám se.
Ano.
Ale není to už strašně dávno, pane Robbe?
- Ani ne. - To je už promlčené.
- Vrátila jste ji, nebo snad roztrhala? - Kartu, která už neexistuje?
- Vaši členskou kartu komunistické strany. - Nemám zdání.
Lze nějak rozlišit sovětský komunismus a náš komunismus?
V době, kdy jsem byla členkou by se dvě věci našly.
Myslela jsem, že Komunistická strana Spojených států
se starala o vnitropolitické problémy. Dnes už tomu nevěřím.
Myslím, že to bylo všude stejné a rozšířilo se to do světa.
A věřím tomu od doby, kdy jsem od nich odešla, což je před 16 lety.
- Ale... - Před 17 lety. Moje chyba.
- Ale vy... - Promiňte, 18 lety.
Před 18 lety.
Víte, že váš manžel podporoval
španělskou občanskou válku, až do roku 1942?
Věděla jsem, že jim Robert občas poslal peníze.
A věděla jste, že ty peníze šly na konta komunistů?
- Nemyslel jste přes? - Promiňte?
Myslel jste přes konta komunistů, ne?
- Ano. - Ano?
- Ano! - Tak jo.
Takže by bylo férové říct, že koncem roku 1942
váš manžel nadále udržoval styky s komunisty?
Nemusíte odpovídat napřímo. Odpovězte mi, jak chcete.
To vím, děkuji. Je to vaše otázka.
Jen jste ji špatně formuloval.
- Vy mě nechápete? - Ale chápu.
- Tak proč mi neodpovíte? - Nelíbí se mi vaše formulace:
"Nadále udržoval styky s komunisty".
Protože Robert s nimi nikdy nic neměl společného.
Vím, že posílal peníze na španělské uprchlíky.
A taky vím, že se zajímal o některé komunistické ideje.
To snad existují dva typy komunistů?
Intelektuálové a vaši staří dobří komouši?
Tak na to vám teda neodpovím.
Na to bych taky neodpověděl.
Dobrý večer.
Roberte, to nemůžete vyhrát.
Je to proces s předem stanoveným výsledkem.
Proč to prostě nevzdáte?
Mám své důvody.
Tak dobře.
Dobrou noc.
Má pravdu.
- Myslím, že tomu nerozumíš, Alberte. - Ne?
Svou zemi jsem opustil, abych se tam už nikdy nevrátil.
Ty jsi své zemi posloužil dobře.
A pokud tohle má být tvá odměna,
tak by ses možná ke své zemi měl otočit zády.
Ale já tuhle zemi proklatě miluju.
Tak jim řekni, ať jdou k čertu.
Tohle už není žádné bezpečnostní slyšení.
Teď je z toho soudní proces!
Prokristapána!
To není dobrý nápad, že za slyšením stojíte vy.
Nemá to jak dokázat.
Nemůže dokázat, že jsem Bordenovi tu složku dal.
Nejsme u soudu, pane. Tady dokazování fungovat nebude.
Jasně. Nikoho neodsoudí.
Jen člověka zdiskreditují.
Proč by mě sem Hill šel potopit? O co mu jde?
To lidé nemůžou konat dobré skutky?
- Není slepý a hluchý. - Říkal jsem vám to.
Oppenheimer už od první schůzky vymyl všem ostatním vědcům mozky.
Nevím, co mu tehdy v ten den řekl,
ale Einstein se mi nemohl podívat do očí.
Oppenheimer je skvělý manipulátor.
V Los Alamos
využil naivity vědců, kteří si mysleli, že nad svou prací budou mít kontrolu.
Sám Oppenheimer tak naivní nikdy nebyl.
Doktore, během práce na vodíkové bombě,
měl jste s tím výzkumem morální problémy?
Ano, samozřejmě.
Ale stejně jste v práci pokračoval, ne?
Ano, protože to bylo spíš bádání, než sestrojení další zbraně.
Takže spíše taková akademická exkurze?
Nic takového to nebylo. Pořád se jednalo o vodíkovou bombu.
A to je otázka života a smrti.
V roce 1942 jste vývoj vodíkové bomby urgoval, není to pravda?
Urgoval není správné slovo. Spíš podporoval a pracoval na tom.
Kdy byl ten zlomový bod,
že jste pak otočil názor, co se týče vývoje vodíkové bomby?
V momentě, kdy jsem se dozvěděl, že to bude politikou Spojených států.
Aniž by to kdokoliv reguloval, tak jako to bylo s atomovými zbraněmi.
A co s tím mají společného vaše výčitky?
- Co s tím mají společného? - Ano.
Oppenheimer chtěl mít svoji atomovku.
Chtěl být mužem, který změnil svět.
Mluvil o džinovi, které by měli zavřít do láhve.
Jen vám tu všem chci říct,
že kdyby to mohl udělat znovu, tak nebude ani vteřinu váhat.
Víte proč nikdy nelitoval Hirošimy?
Protože by si to klidně zopakoval! A proč?
Protože se díky tomu stal nejdůležitějším člověkem v historii.
V té době jsme atomové bomby už používali.
Ve skutečnosti jste se podílel na výběru místa v Japonsku, že doktore?
- Ano. - Tak jste potom věděl,
že ta bomba zabije nebo zraní tisíce civilistů, nemám pravdu?
Ano, ale ztráty nebyly tak vysoké.
O kolika obětech se tu bavíme?
- 70 000. - 70 000. Myslíte Hirošimu a...
- 110 000 s Nagasaki. - V den bombardování?
Ano.
A v následujících týdnech a letech?
Někde jsem četl, že se to pohybuje mezi 50 000 a 100 000.
Takže minimálně 220 000 mrtvých.
- Ano. - A to vás netížilo?
Převelice.
Ale tady jste nám dosvědčil, že bombardování Hirošimy bylo úspěšné.
- Po technické stránce. - Po technické stránce!
A taky jsme díku tomu ukončili válku.
Podpořil byste shození vodíkové bomby na Hirošimu?
To by nedávalo žádný smysl.
- Proč? - Je to příliš malý cíl.
Předpokládejme, že byste ten dostatečně velký cíl měl,
podpořil byste shození takové bomby?
Takovému problému jsem nečelil.
Teď tomu hypoteticky čelíte.
Všechno to bylo součástí jeho plánu.
Chtěl si hrát na slavného, sebedůležitého člověka,
který má svou korunu a řekne:
"Ne! Takovou cestou se nesmíme ubírat"! I když věděl, že nejsou jiné možnosti.
Byl byste proti svržení vodíkové bomby na Japonsko
- na základě vašich morálních hodnot? - Nesouhlasil bych s tím.
A svržení atomové bomby na Hirošimu vám nevadilo?
- Měli jsme jasně nastave... - Ne! Myslím vás!
Ptám se vás!
- Myslím vás! - Předložil jsme argumenty
proti svržení, ale neprosazoval jsem je.
To si mám myslet, že jste tři roky dnem a nocí pracoval na bombě,
kterou jste pak nechtěl použít?!
Ministr obrany mě tehdy požádal, abych mu sdělil názory vědců.
Takže jsem mu nabídl pro a proti.
Podpořil jste svržení atomové bomby
- na Japonsko, ne?! - Co tím...
- Podpořil jste to! - Jak to myslíte?!
Pomohl jste jim vybrat cíl, že?!
Jen jsem dělal svou práci! Nevydával jsem v Los Alamos rozkazy!
Jen jsem rozkazy plnil.
Takže byste pokračoval s vodíkovou bombou, že?!
- Nemohl... - Na to jsem se vás neptal, doktore!
Hlášení z GAC mluvilo zcela jasně! Poté, co Sověti otestovali atomovku jste řekl:
"Vodíková bomba by nikdy neměla být sestrojena!".
My jsme tím mysleli...
- Kdo? Vy?! - Myslel jsem...
Kdo?
Neudělali by Rusové cokoliv pro jejich navýšení síly?!
Kdybychom s tím přišli my, tak by na to museli zareagovat!
Jen by to posílilo jejich motivaci, stejně jako u atomové bomby!
Teď jste to přiznal! Stejně jako u atomové bomby!
V roce 1945 vám to bylo jedno, ale v roce 1949 pravý opak.
Doktore Oppenheimere,
kdy jste přehodnotil své názory ohledně vývoje vodíkové bomby?
Když mi bylo nadevše jasné,
že použijeme jakoukoliv možnou zbraň.
J. Robert Oppenheimer, jakožto mučedník. Tohle Robert chtěl.
Chtěl, aby si ho lidé spojovali s testem Trinity.
A ne s Hirošimou ani Nagasaki!
Měl by mi ještě děkovat!
Tak ten vám teda neděkuje.
Máme dostatek hlasů?
Nebo se z mého vrcholného okamžiku mé kariéry
stane největší veřejné ponížení?
Bude hlasovat celý senát.
- To zvládnete. - Skvěle! Sežeňte novináře.
Doktore J. Roberte Oppenheimere, tato komise si vyslechla vaše svědectví
a svědectví mnoha vašich stálých a bývalých kolegů.
Dospěli jsme k jednomyslnému závěru a věříme, že jste věrný své zemi.
Nicméně...
Ve světle vašich pokračujících aktivit
a nedodržování bezpečnostního aparátu této země,
včetně poněkud znepokojivého chování a názorů
na program vodíkové bomby
a vaším ne zcela upřímným odpovědím,
se komise rozhodla a hlasovala 2:1
pro zamítnutí prodloužení bezpečnostní prověrky.
Celá zpráva, včetně nesouhlasu od pana Evanse,
bude během několika dní zaslána Komisi pro atomovou energii.
To je vše.
Roberte.
Neber...
Neber prostěradla.
Dejte nám dvě minuty!
Ještě dostanete příležitost.
Je to oficiální?
Bylo tam pár nečekaných zádrhelů.
Nezvolili mě, že?
- Obávám se, že se nemýlíte. - Dobrá.
Kdo za tím stojí?
Stáli za tím tři lidé.
Vedl je nějaký mladý senátor z Massachusetts.
Snažil se prosadit a nelíbilo se mu, co jste provedl Oppenheimerovi.
Jak se jmenuje?
Kennedy.
John F. Kennedy.
Kitty?
Myslel sis, že když se těmi supy necháš rozsápat,
tak ti svět odpustí?
Neodpustí.
To se ještě uvidí.
Řekl jste mi, že to zvládnu.
Jistě, ale neměl jsem přece všechna fakta.
Teď vám něco řeknu.
Prezident Eisenhower mě v loňském roce vyznamenal medailí svobody,
protože jsem vždy věděl, co je pro naši zemi dobré.
Nechtějí mě ve vládě? Nuže dobrá.
Možná by měli pozvat Oppenheimera.
Možná to udělají.
Říkal jsem vám to. Obrátil proti mně všechny vědce.
Jeden po jednom, počínaje Einsteinem.
O tom jsem vám říkal, jak jsem ho potkal u rybníka.
To jste mi řekl, pane. Ale nikdo pořádně neví,
co si tehdy vlastně řekli.
Je možné, že o vás ani nemluvili.
Co když mluvili o něčem daleko důležitějším?
Děkuji.
Alberte.
Tady je náš slavný vědec.
Kdysi jsi pro mě pořádal jednu akci v Berkeley.
- Dal jsi mi tehdy ocenění, že? - Ano.
Myslel sis, že jsem začal s něčím, čemu jsem vlastně ani nerozuměl.
Takže...
To ocenění ale nebylo pro mě, že? Bylo pro vás všechny.
Teď je na řada na tobě,
aby ses vyrovnal s následky svých úspěchů.
A jednoho dne, až tě dostatečně vytrestají,
naservírují ti lososa s bramborovým salátem.
Pronesou o tobě řeči.
Dají ti medaili.
Ahoj, Franku.
Když jsi šťastný, tak já taky.
Poklepou ti po zádech a řeknou ti, že je vše odpuštěno.
Jen si pamatuj, že to nebude kvůli tobě.
Udělají to kvůli sobě.
Alberte.
Když jsem tehdy za tebou přišel s těmi výpočty,
tak jsme se domnívali, že řetězová reakce zničí celý svět.
To si pamatuji velmi dobře. Co mi tím teď chceš říct?
Domnívám se, že jsme to udělali.
Přeložil: Lordek. Děkuji za vaši podporu! www.titulky.com