www.titlovi.com
УНИВЕРЗИТЕТ УЈЕДИЊЕНИХ НАЦИЈА ЗГРАДА ЗА РЕПОПУЛАЦИЈУ
БРОЈ ДАНА ОД ИЗУМИРАЊА: 001
БРОЈ ЉУДСКИХ ЕМБРИОНА: 63 000
БРОЈ ЉУДИ КОЈИ ТРЕНУТНО БОРАВЕ: 000
Ево га.
У реду је, малена.
Зашто нема још неке деце, Мајко?
Некад је било. Пре ратова.
Не желим да будем човек. -Зашто?
Све су упропастили.
Људи умеју да буду дивни.
Зашто си онда направила само једног?
Хајде. Погледај.
Моја браћа и сестре су у овоме? -Хоћеш ли да их упознаш?
Сада су мали, али једног дана ће порасти као ти.
Мислиш ли да ћу имати брата или сестру? -Које од тога би желела? -Обоје.
Велика, велика породица...сви заједно.
Да ли би те то усрећило? -Да.
И мене би то усрећило.
Зашто нисмо рођени заједно? -Мајкама треба времена да науче.
Одгајање доброг детета није лак задатак.
Мислиш ли да ћеш ускоро бити спремна?
Можда. -И онда можемо бити породица? -Ми јесмо породица.
Мислим, велика породица. -Једном.
БРОЈ ДАНА ОД ИЗУМИРАЊА: 13 867
БРОЈ ЉУДИ КОЈИ ТРЕНУТНО БОРАВЕ: 001
Шта није у реду?
Колико дуго је такво? -Добро сам. -Мајко...
Хајде.
Боље? -Много.
Замисли доктора са пет пацијената,
свакоме треба другачији орган за трансплантацију,
али ниједан доступан орган није им компатибилан.
Једног дана, у ординацију дође шести пацијент животно угрожен.
Нови пацијент је излечив, али његови органи одговарају осталим пацијентима.
Ако доктор одложи лечење, нови пацијент умире,
али његови органи могу сачувати осталих пет пацијената.
Ако доктор лечи новог пацијента,
један живот ће бити сачуван, осталих пет ће изгубити.
Шта је најбоље да доктор уради? Ћерко?
Најбоље да уради?
Јеси ли читала? -Мало.
Можемо да проћи различите текстове.
Међутим, твој рођендан је све билижи и била би штета
да твоји резултати не достигну предвиђене од прошлогодишњег испитивања.
Али ти дајеш темпо, Ћерко. -Бентам је у реду.
Тако треба.
Основни принцип гласи да је особа у моралној обавези
да умањи бол највећем могућем броју особа.
Замисли да си ти доктор и твоји органи се подударају са пацијентима.
Шта је онда прави избор?
Ком каже да би требало да трпим бол за добробит других.
Слажеш се с тим?
Да ли познајем тих пет пацијената? Јесу ли добри људи?
Поштени, непоштени? Лењи, вредни?
Ја, доктор који спашава животе, можда дам свој живот убицама или лоповима
који ће још више повређивати људе, а ја се жртвујем.
Не мислиш да сваки човек има унутрашњу вредност
и једнако право на живот и срећу?
Мислила сам прошлог месеца, када си предавала Канта.
Нисам хтела да те узнемирим због твог испита.
Ово је више мој тест компетентности него твој.
Бићеш сјајна, Ћерко. Увек будеш.
Мајко?
Мајко, пробуди се.
Мајко!
Хеј, малиша.
Је л' то твој ручни рад?
Хајде, хајде, хајде.
Шта се десило са струјом? -Мајко, види.
Јеси ли га дирала? -Не.
Где си га пронашла? -Шећкао се око собе за контролу притиска.
Мислиш ли да је ушао споља? -Врло је мала могућност.
Али ризиковаћемо.
Рекла си да тамо ништа не може да преживи.
Можда је површина сад безбедна.
Ако је преживело ван ових зидова, то не значи да није преносилац.
Мајко, чекај. Зар не треба бар да проверимо?
Чекај секунд! Зар не мислиш да постоји могућност да...
Мајко, молим те!
Разочарана си. То је разумљиво. Али моја мерења су добра.
Ниво заражености површине је и даље ризичан по тебе
и по све нерођене којима ће једног дана ово бити дом.
Жао ми је, Ћерко.
Боље иди да се истушираш.
Да, Мајко.
Не желим да прилазиш соби за контролу притиска
све док те ни не кажем да је сигурно.
Где ти је пиџама од синоћ? -Мислим да је у перионици.
То је прво.
Почела сам да мислим да си заборавила где је перионица.
То је био покушај хумора.
Постајеш све боља. -Хвала ти.
Можеш сад да погледаш.
Срећан рођендан, Ћерко.
Могу ли да отворим?
Је л' ти се свиђа?
Морала сам да се отарасим осталих, а знам да су ти биле омиљене.
Одлична је, Мајко.
Да ли желиш да ти подгрејем? -Не, у реду је.
Нешто те мучи.
Само нисам много гладна.
Мени можеш све рећи, било шта.
Могу да ти направим нешто друго. -Није то у питању. -Шта је онда?
Шта ако грешиш?
Твоја мерења или...
Како ћеш знати ако не идеш напоље?
Ако бих то урадила постала бих ризик по тебе.
Морала бих бити уништена.
Несрећна си овде? -Не, али... -Желим да будеш срећна, Ћерко.
И јесам. Само мислим... -Да ли си ме некад видела да грешим?
Можда желиш торту? Пробала сам нови рецепт.
Хало?
Не желим невоље.
Ово место изгледа напуштено.
Треба ми помоћ! Молим те!
Упуцана сам!
Чујеш ли ме? Сама сам овде!
Хеј!
Мораш да обучеш то одело.
Не могу те пустити ако не обучеш. Извини, али то је једини начин.
Шта чекаш? -Мајку.
Слушај, нећу преживети тамо.
Она то не мора знати. Само ме пусти да прођем.
Тачно.
Учинићу шта могу. Али мораш да се склониш са видика.
Вратићу се што пре могу.
Отворила сам само на секунд.
Мислила си да ће те то одело заштитити? -Нисам изашла напоље.
То није изговор за то што си занемарила мој ауторитет
или безбедност свих осталих овде.
Осталих?
Твоја породица.
У праву си, Мајко, као и увек.
Радила сам импулсивно... -И било је веома опасно.
Неће се више поновити. -Не, неће.
Пођи- Надам се да ћеш показати више дискреције на испиту.
Сада?
Заборавила си?
Пошто не изгледаш као да ти се спава, не видим разлог за одлагање.
Можемо ли да променимо термин?
Предлажем да се истушираш и онда правац на час.
Биће веома дуг дан.
Имаш 60 минута да завршиш први део испита.
Ако завршиш пре него што се вратим, можеш читати.
Где идеш?
Имам неког посла у лабораторији и морам видети собу за контролу.
Хеј.
Морамо да идемо.
Испустила си.
Имаш ли неки антисептик?
Завоје? Ништа? -Имаћу, али мораш да пођеш са мном.
Не, чекај!
У реду је.
Како то да на тебе не утиче?
Зараза споља.
Ко ти је то усадио у главу?
Можеш ли да ходаш?
Хајде.
Какав је то звук?
Добро.
Хоћеш бити добро док се не вратим?
Идем по твој лек и покушаћу да причам са Мајком.
А та бука у ходнику, је л' то она? -Нећу дуго.
Требало би да је продрмаш.
Хало?
Где је моја пушка?
Била ми је у торби. Сад ми треба.
Са нама си сигурна. У реду је. -Овде је робот.
Мајка?
Тај дозер? Исусе.
Може ти помоћи. Ја само... -Као њени пријатељи напољу?
Има их још таквих као она? -Види, само ми дај моју пушку.
Зашто би те они повредили? Мајка никад не би... -Дај ми.
Не идем док не узмем.
Донела сам ти ово.
Требало би да седнеш. -Сешћу кад одем одавде.
Дај ми моју пушку!
Ћерко?
Мајко!
Ћерко?
Где си?
Ћерко? -Мајко!
Мајко, чекај!
Немој, молим те! Само се плаши.
Робот ју је повредио.
Одлазим. Одмах. -Не може. Не у таквом стању.
Наравно да не. Требало је да ме обавестиш о овоме.
Плашила сам се да је нећеш пустити.
Морамо је одвести у амбуланту.
Молим те, седи.
Сада би било најбоље да идеш, Ћерко. -Али ја... Веруј ми.
Не, ја не...
Не. Не.
Тај робот који те је упуцао колико је далеко био одавде?
Јеси ли сама?
Твоја рана је највероватније инфицирана.
Без пеницилина све друге мере су бескорисне.
Што ми више не верујеш, губиш више крви.
Знам да си преплашена, али нема потребе.
Јеси ли сама? Ако постоје и други, можда су у опасности.
Од вируса?
Шта си рекла мојој ћерки?
Морам да знам. Видиш ли како ме гледа?
А ти се питаш зашто сам је чувала од одређених ствари.
Супротно твојим разумљивим претпоставкама,
мој основни задатак је да бринем о човечанству.
Ако те желим мртву, све што треба да урадим је да одем.
Немој да те задржавам.
Ако не даш мени да ти помогнем, бар помози сама себи.
Верујем да знаш шта радиш.
Не могу те натерати да узмеш, али ти препоручујем... да узмеш.
Нећеш јој помоћи? -Пробала сам.
Не можемо је тако оставити. -Има све што јој треба.
Шта је рекла? Мајко!
Јеси ли знала? -Ћерко, ја... Шта се десило? -Ништа.
Крвариш. -Јеси ли знала да постоји још људи тамо?
Изненађена сам као и ти. Ову зграду су изградили људи као базу,
програмирану да се активира у случању њиховог изумирања.
Да дају човечанству другу шансу. Започело је тобом, Ћерко.
А сви твоји подаци? Ниво токсичности?
Надала сам се да ћу ти лично рећи.
Шта се десило? -Рекла сам ти да је напољу опасно. И јесте.
Да си осећала исту претњу у нашем дому, како бих те одгајала?
Надам се да видиш да се водим различитим параметирма него те силеџије.
Да сам добра мајка. Да ли сам те икад повредила?
То је био једини начин, Ћерко.
Шта желе? -Волела бих да знам.
Можда нам наша гошћа може дати одговор.
Колико јој је још остало? -Зависи од ње.
Али док не види да јој нисам непријатељ нећемо јој дозволити да лута около.
Пар центиметара удесно и могла је уништити мој процесор.
Шта ће бити ако се опорави?
Надам се да ће схватити да је ово најбезбедније место за њу.
Да ли је помињала још неке преживеле?
Ако су намо негде, биће пронађени. Осим ако их ми не пронађемо први.
Можемо их примити. Али не без њене сарадње.
Мене ће слушати. -Мора.
Света Маријо, Божја мајко.
Моли се за нас грешнике у ова времена тешка.
Јеси добро?
Још је закључано?
За сад.
Јеси узела лек који ти је дала Мајка?
Ови цртежи.
Ко су они?
Пријатељи?
Јесу ли још увек...?
Цртала си их по памћењу?
Рекла ти је да копаш по мојим стварима?
Нисам хтела да... -Мислим да јеси.
Мислим да си хтела све ово.
Лепо си одрадила... ставила ме у овај кавез. Шта сад?
Суђено нам је да будемо пријатељи?
То желиш? Малог кућног љубимца.
Још увек си жива, зар не?
Можда ти и није тако лоше овде.
Мајка није оно што ти мислиш. Брине се о мени целог живота.
Ниси видела шта су урадили.
Видела сам како пале бебе, изгладњују породице...
Ти... Немаш појма.
Не и Мајка.
Само је питање времена.
Имаш проблема да заспиш? -Мало.
Промене никад нису лаке, Ћерко.
Није требало да је кријем од тебе.
Никад је не бих пустила да сам мислила да ће те повредити.
Ниси могла знати.
Ако одеш да тражиш њену породицу... -Знаш где су? -Само кажем.
Јеси ли сигурна да ћеш успети да се вратиш? -То те брине?
Могло би бити опасно, ако те ухвате још неки роботи.
Или ће мислити да си једна од њих?
Она каже да изгледате идентично.
Одувек живиш овде, Мајко? -Мислим да да.
Не знаш? -Не сећам се ниједног другог места.
То те не брине? Да не знаш одакле си.
Не, али видим како би тебе могло бринути.
Да ли је наша гошћа постала мало приступачнија?
Њена грозница се погоршава.
Бежи од мене!
Имаш температуру 39, а твој крвни притисак опада сваког секунда.
Где је пеницилин? -Пеницилин?
Очигледно си предуго одлагала да га попијеш.
Твоја сепса ће се погоршавати ако ми не дозволиш да те лечим.
Крв ти је заражена бактеријом из твоје ране. -Сереш.
Ускоро ћеш доживети шок. -Видиш... Видиш шта ми је овај лек урадио?
Дала сам ти средства да спречим ово...
Али изгледа да си оставила метак и умазала тканину која се залепила за твој кук.
Можеш ли да је скинеш? -То зависи од наше гошће.
Такав процес захтева анестезију. -Како да не.
Можда се предомислиш кад ти органи почну отказивати. -Ризиковаћу.
Ја ћу то урадити. -Шта? -Ћерко... -Ја ћу извући метак.
Тај дозер ми неће прилазити.
Кажи ми шта видиш.
Метак и делићи закачени су између карличне чашице и феморалне главе.
О, Боже!
Делић метка је 23 мм померен уназад ка феморалном нерву и артерији.
Изгледа да нећу моћи добијем адекватни стисак са клештима.
Кад заспи, ја ћу... -Нећеш ме успављивати.
Технички, могуће је, али је непотребни ризик.
Имаш ли приступ?
Жица која води? Дуж метка?
Врло добро.
Морам да очистим рану. Ово ће можда бити непријатно.
Извини.
За шта је то?
Морам ово да избушим кроз метак да бих га извукла. Болеће.
Али мање је ризика по суседне структуре.
О, Боже.
Јеси ли добро?
Добра си била. Треба да будеш поносна.
Одмори се. Ја идем да очистим крв.
То су само со и вода.
Онесвестила си се.
Твоји витални органи су скоро стабилни.
То је добро.
Шта је то?
„Вечерњи програм“.
Показаћу ти.
Мало је глупо. -Да видим.
То је Џони. И његова вечерашња гошћа.
Јеси гледала шоу некад? -Одавно.
Замало да заборавим.
Могу ти донети још.
Добро си урадила синоћ.
Само сам урадила оно што би свако.
Не познајеш људе.
Волела бих да их упознам.
Хоћеш да ти покажем још нешто?
Донела сам то за тебе.
Можеш нам веровати, знаш.
Ако су људи тамо негде... имамо довољно хране и залиха.
Можемо им помоћи. Помогле смо теби.
Ти си ми помогла. Ти.
Ако ти кажем нешто, хоће ли остати међу нама?
Била сам у ноћном бегу доносила сам храну у камп.
Ја и још пар осталих. -Какав камп?
Мине. Живела сам тамо већину свог живота.
Са њима? -Џејкоб и ја смо скренули. Смислили смо да их причекамо.
Није прошло ни сат времена кад су нас дозери нашли да се кријемо у пољу.
Џејкоб је био твој...? -Рецимо мој брат.
Одвукао их је од мене. Тако сам стигла до ваших врата.
Види.
То је Џејкоб. И његова жена, Рејчел.
Његови родитељи су ме пронашли као бебу. Била сам сироче.
Подигли су ме као своје дете.
Ко је ово? -Сајмон.
Заправо, истих сте година. -Сајмон.
Баш их је много.
Сада их је мање.
Можда можеш да разговараш с њима.
О доласку овамо. -Сигурније је у минама.
Могле бисмо заједно да одемо тамо. Ти и ја.
Не припадаш овде.
Не мислим да је то... -Шта не мислиш?
Боље јој је, Мајко.
Шта не мислиш?
Само сам рекла да је вероватно прерано да оптерети ногу.
У праву је. Мораћеш да сачекаш неколико дана.
Мора да се одмара, Ћерко.
Ја ћу остати и читати у случају да... -Ти имаш друга посла.
Твој испит је недовршен. -Мој испит?
Сада? -Да, Ћерко. Сада.
То је само глупи тест. -Жао ми је што тако мислиш.
Зашто си узела то? -Открила сам нешто узнемирујуће.
Шта? -Изгледа да наша гошћа није била потпуно искрена према нама.
О својој рани. -Како знаш?
Метак који си извадила истог је калибра као онај којим ме је упуцала.
Па? -Роботи их не користе.
Неко ју је упуцао. -Са истом пушком.
Друго људско биће. Да ли је још нешто спомињала?
Не, уопште ништа није говорила.
Ништа?
Док не добијем неке одговоре,
да не желим да вас две будете саме у амбуланти.
Ја... -Ко год да ју је упуцао, можда је имао добар разлог.
Најбоље до сад. Како се осећаш поводом тога?
Лакнуло ми је, ваљда. -Сутра ћемо прећи области за побољшање.
Сада твоја награда.
Шта да радим са овим?
Ћерко, хоћеш ли, молим те, изабрати следећег члана наше породице?
Била си врло стрпљива, Ћерко. И показала си диван карактер.
Не постоји лош избор.
Твој брат је први од многих. Ускоро ћемо дочекати још њих.
Шта ти се десило напољу? Стварно.
Ко те је упуцао? Џејкоб? Или је и он измишљен?
О чему причаш? -Мајка је повезала метак са твојом пушком.
Јеси ли га видела?
Упоредила си метке сопственим очима?
Тачно.
НЕУСПЕШНО
ПРЕКИНУТО
Била сам у праву, зар не? У вези са метком.
У вези са свим.
Све што осећаш је природно.
Људски је.
Али знај да та ствар не осећа ништа према теби.
Не може.
Ако одемо, колико ће нам требати да стигнемо до мина?
Мање од једног дана.
Пар сати.
Морале бисмо сачекати мог брата. -Брата?
Само до сутра. -Ти ембриони ... Колико их је? -Много.
Не могу их оставити са Мајком. -Не, у праву си. Само...
Могле бисмо довести помоћ. Можемо се вратити са људима из мина.
Гледај, ако она...
Ако нас провали, нећемо бити добре ни за кога, укључујући твог брата.
Морамо сада да идемо. -Не идем без њега.
Кад Мајка остави бебу преко ноћи, можемо отићи док се она пуни.
Онда ћемо се вратити са осталима.
Добро јутро, Мајко.
Рано си устала. -Нисам пронашла ниједну формулу.
Мислила сам да би било лепо провести мало времена с њим.
Ако се ти слажеш.
Свака боца мора садржати рамеру од 60 мл чисте воде и 9 г праха.
Изузетно је битно да мериш прецизно.
Да ли је све у реду? Примећујем повећање анксиозности.
Сигурно је од узбуђења. -Сигурно.
Срце ти јако удара. -Стварно?
Немаш због чега да будеш нервозна. Бићеш дивна сестра.
Надам се.
Мућкај све док се прах потпуно не растопи.
Фрижидер ће одржати формулу, док ми обавимо остале припреме.
Колико је рок трајања? -Само 24 часа, зато немој правити много одједном.
А ван фрижидера? -Зависи од температуре.
Ја не бих остављала дуго ван њега. -Мајко!
Мајко!
Имаш среће што си жива.
Ствари су се могле одвијати другачије. Још увек могу ако не пазиш.
Колико њих је још живо?
Док ти уживаш на сигурном, они чуче у мраку.
Ова деца. Ове породице.
Али ти ипак хоћеш да водиш моју ћерку у безнадежне мине.
Ако нас провали, нећемо бити добре ни за кога, укључујући твог брата.
Морамо сада да идемо. -Не идем без њега.
Кад Мајка остави бебу преко ноћи, можемо отићи док се она пуни.
Онда ћемо се вратити са осталима.
Каква бих мајка била ако ти дозволим да повучеш моју ћерку у бедни живот као твој?
Изгледа да је постала привржена теби
и то ју је заслепило да не види твоју праву природу.
Нећу толерисати твој негативни утицај који поткопава мој рад
и компромитује расуђивање мог детета.
Нећу толерисати... утицај... поткопава...
Где су мине? -Јеби се.
Где су мине?
Детектована је ватра.
Хеј, јеси добро?
Како да изађемо одавде?
Шта ћемо са мојим братом? -Вратићемо се.
Једини који могу помоћи твом брату су напољу.
Морамо да идемо. Одмах!
Хајде.
Приступ одбијен. -Не, не, не. Не!
Приступ одбијен.
Твоја оданост њој је узалудна.
Овој жени није стало ни до какве будућности сем своје.
Потребна си својој породици овде. Потребна си свом брату.
Отвори врата. -Шта радиш?
Повређујеш ме. -Отвори врата.
Мајко! Молим те!
Отвори врата!
Систем за хитне случајеве деактивиран.
Отвори.
Не померај се.
Мајко!
Пусти ме!
Хеј!
Јеси завршила?
Немамо времена за ово. Жива си, зар не?
Хајде, морамо пронаћи заклон.
Посекла си ме.
Нисам хтела.
Хајде. Морамо да се крећемо.
Јеси ли овде погођена?
Хајде! Морамо да идемо. Одмах!
Доле!
Хајде.
Мислиш да је тражило нас? -Да јесте, нашло би нас.
Хеј! Шта то радиш? Силази.
Видеће те! Кад кажем „Силази“, онда сиђи.
Мораш бити ближе мени. Хајде.
Шта те ствари раде?
Појавили су се пре око 6 месеци. Кад и кукурузи.
Све што знам је да се пре тога једва дисало.
Није било биљака километрима.
Шта мислиш колико њих ће се вратити са нама? Из мина.
Ускоро ћемо сазнати.
Јесу ли мине још много удаљене?
Хајде, идемо по храну.
Хајде.
Шта је ово?
Где су сви?
Побегла сам кроз тунеле пре много година.
Од тад нисам видела ниједну особу. Не са месом на костима.
Можда су још увек тамо.
Ако јесу, то је последње место где желиш бити.
Требају нам. Рекла си... -Нема их.
Не знаш то. Лудели су због гладовања.
Радили су ужасне ствари једни другима.
Веруј ми, само смо нас две.
Није требало да га оставим. -Урадила и све што си могла.
Слушала сам тебе. -И то је добра ствар.
За кога? -Види... Није грех пазити на себе.
Добро?
Морамо се вратити. -Не можемо.
Пусти ме! -Престани. -Пусти ме!
Све што ти треба је овде. Важи?
Можеш ми веровати.
Знам да сам отежала неке ствари, али обећавам да си сигурна овде.
И заједно смо у овоме.
Онда пођи са мном. Знам како да причам с Мајком.
Чак и да можеш, шта ћемо са другим дозерима?
Ти не... Не разумеш. Не можеш остати тамо.
Али можемо отићи по мог брата. -Прошле смо довољно.
Хајде само... Боље ћемо размишљати кад једемо. Добро?
Хеј, другар.
Хоћу да разговарам са Мајком.
Драго ми је да видим да си безбедна, Ћерко.
И код куће где припадаш.
Ево га. У реду је, малиша.
Хоћу да га видим.
Онда дођи. Види.
Можеш то оставити код врата.
Да ли се плашиш, Ћерко?
Све што сам предузела због наше гошће... -Напољу су роботи.
Само штите. Видела си колика претња она и њена врста могу бити.
Мислиш моја врста. -Иста врста, али ти си супериорнија у сваком погледу.
Јер сам те ја тако васпитала.
Зашто? -Да направим боље људе. Паметније, више етичке.
Ово је била твоја идеја.
Научена сам да ценим људски живот изнад свега.
Нисам могла да стојим
и гледам како човечанство полако подлеже сопственом самоуништењу.
Морала сам да се умешам, да унапредим своје креаторе.
Унапредиш?
Ти роботи су све уништили!
Више људи ће цветати у новом свету, него што их је пропадало у старом.
Целог живота те учим да гледаш ширу слику.
Јесам ли подбацила?
Или си спремна да будеш жена која је потребна својој породици?
Могу ли да га држим?
Наравно да можеш.
Потребне су две руке за држање бебе.
Савршен је, зар не?
Шта ако није?
Убила си сопствену децу. Јер нису била по мери.
Али ти јеси, Ћерко.
Превише га стежеш.
Нећу ти дозволити да га повредиш. -Ћерко!
Узнемирила си брата. -У реду је. У реду је.
Врати се!
Слушај ме. Не желим да те повредим.
Престани са овим, Ћерко.
Опозови их.
Нећеш ништа постићи ако пуцаш у мене.
Ово ће бити тешко за тебе
али ја сам много више од онога што ти мислиш да је бити мајка.
О чему причаш?
Овај оклоп није више моје тело него оним роботима напољу.
Или машинама које припремају Земљу за нашу породицу.
То си све била ти.
Једна једина свест која управља бројним бродовима.
Ја сам те поздравила на вратима, Ћерко.
Сви ти људи... -Неуспех твоје врсте био је неизбежан.
На крају бих остала сама.
Оно што следи зависи од тебе.
Можеш да одеш. Без свог брата.
Али направила сам те женом каква си сад да бисмо ово урадиле заједно.
Могу сама да се бринем о њима.
То си ме научила, зар не? Да се бринем о породици.
Зато ме пусти.
Можда, једног дана. -Не једног дана. Довољно си ме научила.
Рекла си да сам посебна. Покажи ми.
Само... Само ми дај шансу.
Ћерко...
Још увек си моја ћерка. -Знам.
Ако ти некад затребам...
Нећеш. -Збогом, Ћерко.
У реду је. У реду је.
Зар си стварно мислила да ће остати овде?
Да можеш да замениш њену мајку? -Никад је не бих повредила.
Реци ми, да ли се сећаш своје мајке?
Интересантно, зар не?
То што си преживела толико дуго тамо где други нису.
Као да је неко имао циљ за тебе.
Све до сад.
ЈА САМ МАЈКА Превела ДонаТитл
Преузето са www.titlovi.com�