ФРЕНСКА ВРЪЗКА (1971)
МАРСИЛИЯ
БРУКЛИН
Весела Коледа! Как се казваш, малкия? - Ерик.
Ерик, какво искаш от Дядо Коледа? - Състезателна кола.
Слушкахте ли? - Да.
Обичате ли Дядо Коледа?
Добре, значи обичате Дядо Коледа.
Хайде да изпеем "Джингъл белс".
Стани! Стани и си вдигни ръцете!
Не мърдай! - Джими, внимавай, има нож!
Хванах го!
Стой, изрод! - Не!
Не го убивай. Стига му толкова.
Ставай! - Стига бе, оставете ме...
Нищо не съм направил. - Ще ти дам аз едно нищо!
Ставай!
Джими, стига! - Тъпанар такъв! Ще те спукам!
Ще те спукам!
Кой е твоят човек? - Кога си чопли краката за последно?
Кой ти е свръзката, Уили? Името!
Отговори му! – Не, моля те!
Да не е Джо Бръснаря? - Не.
Как е второто име на Джо?
Не знам, бе! - Нека си помисли.
Знам само, че живее на 125-а улица. Над бръснарницата.
От северната или от южната страна? - Де да знам кое е север и кое – юг?
Един човек от Пукипси иска да те пита нещо.
Ходил ли си там?
Не те разбирам. - Да чуя: ходил си в Пукипси, нали?
Ходил си, нали?
Да, ходил съм. - И какво? Седна на леглото, събу се,
зачовърка пръстите на краката и си изчопли мръсотията, нали?
Ти наръга колегата ми и сега ще се оправдава, че го бия на боулинг.
Затова ще те опандизя за трите пакета.
Ако удължим доковете с 30 м, ще приемаме кораби до 500 т.
Колко хора още ще ни трябват? - Десетина души.
Профсъюзът иска поне 12. - Няма проблеми.
Но държа на моя док да идват най-големите кораби.
Старче, как се поддържаш така млад при тоя живот, дето го водиш?
От години не съм подхващал работа.
Благодаря.
Как мина днес? - Добре.
Чудех се какво да ти подаря за пътуването. Сам го избрах.
Може ли да го отворя? - Ако искаш.
Скъпи, страхотен е! Само ме глезиш! Ще ти покажа какво си купих.
Добре... Още покупки? - Да.
Това е за теб, скъпи. - За мен?
Идва студена зима.
Ако не беше ти, още щях да се обличам като докер.
Минах да видя Франсоаз. - Как е тя?
Изглежда доволна. Попита ме дали сме щастливи.
И щастливи ли сме? - Не!
ОТДЕЛ "НАРКОТИЦИ"
Да, госпожо.
Колко души?
Двама... Можете ли да ги опишете?
Да ти помогна?
Много си тъп! - Не знаех, че има нож.
На негър вяра да нямаш. - Можеше да е и бял.
Нямай вяра на никого. Зле ли ти е? - Не.
Тогава да ударим по две? - Скапан съм. Ще се прибирам.
Поне по едно.
Засега мернах поне двама пласьори на масата в ъгъла.
Видя ли?
И оня с раираната риза го познавам.
Нали уж дойдохме да ме черпиш?
А оня нещастник кой беше?
Върти незаконна лотария в Куинс. - Вярно.
Виждаш ли го оня тъпанар, дето отива до масата?
"Еврейския късметлия". Едва го познах.
Тази маса определено не ми харесва.
Бис!
Познаваш ли оня, последния тежкар? - Не. А ти?
Хвърля пари като руснак в Джърси.
Какво ще кажеш да го изпратим?
Хайде де – за кеф. - Кого да изпратим?
Макаронаджията с русото гадже.
Защо? Да не си навит на жена му?
Да.
Госпожице, може ли да ви попитам за ботушите…
Моника?
Тая пък коя е? - На кого му пука?
Пада си по целувките, а? Виж го! - Нали всички са братовчеди.
Хайде, кажи "чао". Сега пък какво има?
"Хъдсън Тераплейн" – това има. - Не е честно.
Хайде на работа!
На бас, че ще ни замъкне при макаронаджиите.
Попай, няма да ни се опре.
Седем сутринта! Не мога да повярвам!
Спокойно! Нали ти е готино?
Ако това не е сделка, ще ти отворя сметка в "Блумингдейл".
По-добре в "Александър". Има хубав щанд за играчки.
Връща се! - Завий наляво.
"САЛ & ЕНДЖИ" – вестници-списания-бонбони –
Как мина?
Много добре.
Мръсна работа. - Трябваше да я свърша.
Закъснява.
Правим грешка, че го взимаме с нас. - Ами, гениално е.
Той е звезда и не буди подозрение.
Освен това има нужда от пари.
Нямам му доверие.
По-кротко с него.
Може да те уреди в телевизията.
Ален!
Анри! Много се радвам, че дойде. - Добър ден.
Моят съдружник – Пиер Николи.
Анри Деверо. - Приятно ми е.
Ален, реших да приема предложението ти.
Нашият приятел се казва Салваторе Бока.
Викат му Сал. Заподозрян във въоръжен грабеж.
Преди три години се опитал да обере "Тифани".
Щял да отнесе от две до пет години, но от "Тифани" снели обвиненията.
В полицията са убедени, че е убил по поръчка някакъв Де Марко.
А жена му? - Казва се Енджи. Отракано маце.
Имала е условна за кражба. Още е хлапе – на 19.
Нещо друго?
Магазинът е негов от година и половина.
И какво търси с две коли и стодоларови банкноти в "Ше"?
Фордът се води на жена му, а кометът – на брат му Лу.
Сега учи за боклукчия на остров Уордс.
Лежал е преди две-три години за грабеж и побой.
Черен кадилак. Номерът е от Ню Джърси. RWN 264.
Познат номер. Скоро го видяхме при хотел "Пайк Слийп".
Ще купя тази блуза, ако я премериш. - Ако те чуе мъжът ми...
Не ме интересува. Ще я облечеш ли? - Добре. Колко даваш?
50 долара на час. - Става, обаче за 200.
Не мога. - После ще ти се обадя.
Малко си подранил...
Наблизо ли работиш? - Отсреща.
За трети път идва тази седмица. Проучи ли сградата?
Чиста е. Видях домовата книга. Дон Амичи, артистът, живее тук.
А, и още един – Джоел Уайнсток.
Говори ли ти нещо? - Майтапи ли си правиш?
Не, тук живее.
Преди три години играеше банка за мексиканската доставка.
И аз го чух.
Отива на остров Уордс. Защо ли? - Сигурно за да види брат си.
Може да носи друга доставка. Този път му се размина.
Хайде, Попай дойде! Слизай от бара и до стената!
Живичко! Мърдай, готин!
С лице към витрината. Мърдай!
Извади си ръцете от джобовете! - Обърни се!
Към стената!
Ти ли го пусна? Вдигни го! - Ръцете горе!
Вдигни го! Бързо! - Какво гледаш, бе?
Дай го тук и си извади ръцете.
Как се казвам? - Дойл. Г-н Дойл.
Чоплиш ли си краката?
Ела тук! Ръцете на главата!
Ръцете горе! - Нали ви обещахме да минем пак?
И така – докато разчистите бара.
Дръж съседа си под око. Ако изтърве нещо, все едно е твое.
Какво, тук да не е болница?
Обърни се, моето момче. А тук какво имаме?
Твое ли е?
Изправи се!
Сложи си ръцете на главата, мамка ти!
Искаш ли да се повозиш, шишко? - По дяволите!
Какво?
Сега слушай, че после ще ви изпитваме.
Обърни се!
А вие там – млък!
Някой да иска млечен шейк?
Хайде, бързо тук! Ти! И ти!
Ей, Бакенбард! Мърдай, като ти говоря! Ти!
Хайде, Плешивко, остави го на бара.
На бара! - Защо се заяждаш с мен бе, човек?
Ръцете на главата! - Всичко!
Ей, тарикат, изтърва нещо. Вдигни го!
Ръчичките ли да ти счупя? Вдигни го!
Какво друго имаш?
Обърни се!
Арестуван си! И за теб се отнася!
Живо! - Не ги сваляй!
Влизай вътре! С лице към стената! Заключете се!
Ей, ти! Подстригания! Къде тръгна?
На мен ли говориш? - Да, на теб!
Какво става? - Къде беше?
Вътре. - Да те изтръскам ли?
Чист съм. - Употребяваш ли?
Нали чу – чист съм. - А ако намеря нещо?
Ако напипам нещо – знаеш! - Казах ти, че съм чист.
Тръгвай, че ще ти спукам задника!
Дай пет цента. Бързо!
Казах ти, че съм чист. Защо ме работиш така?
Ще те изработя аз! - Само не ме бий!
Това баламосване е голяма простотия.
Как е? - Както винаги.
Защо нямаше нищо навън? - Защото никой не носи.
А аз ти нося едно именце – Сал Бока, Бруклин.
Бока? – Да. Б-О-К-А.
Не съм го чувал. - А жена му? Енджи?
Нищо не ми говори. Носят се слухове...
За какво? - Пратка.
До седмица-две. Всички ще се облажим.
Откъде идва? - Кой знае.
Къде го искаш? - Кое?
Къде го искаш? - Ох, вярно... Тук.
Чупката!
Ще те търся в Бронкс. Ако не те знаят, ще ти спукам задника.
Казах ви да стоите там! Тръгваме. Довиждане.
Мърдай! След час пак ще наминем.
Мястото ви е тук, а не в Риджууд. - Тогава ни свали от дежурство.
Всички искат да пипнат Уайнсток. Може пък от тук да изскочи заекът.
Заслужаваме го.
Ако го набутат за четвърти път, го чака доживотна.
Тоя, дето ще ми го доведете, нищо не е направил.
И ще набутат вас за незаконен арест на лавкаджия.
Да, но ако го събереш с Уайнсток, може да изскочи нещо едро.
Най-много да пласира кесийки! - Не го мислех за кокошкар.
Твоите предчувствия и друг път са се дънили, Дойл.
Джими, какво ви става? Всяка година сте първи по арести.
Миналата бяха повече от сто. Страхотно! Обаче кого?
Ученици по къси панталонки, с трева...
Прибирате по някой пиколо заради три фаса в чорапа.
Уолтър, отвсякъде снасят, че на улицата няма стока,
а е фрашкано с наркомани. Всеки чака да се облажи.
Може да е това! Лавкаджията яко се изръси в бара.
Точно там стават свръзките за наркотици.
Проследихме го до Бруклин и цяла седмица бяхме по петите му.
И стигнахме до Уайнсток! Остави ни да го пипнем!
Вярваш ли на тия глупости? - Каквото каже партньорът.
Какво искате? - Подслушвател.
Не, два. Един – за магазина, и един – за къщата.
За подслушване ми трябва прокурорска заповед.
Е, ще се постараеш. - Знаем, че можеш, Уолт.
Попай, още ли си чоплиш краката в Пукипси?
Постоянно чувам подобни клюки. Не им вярвам!
Винаги съм се стремил сам да се справя с проблемите си.
Г-н Деверо, казвате, че това е първото ви посещение в Ню Йорк.
Защо избрахте да пътувате с кораб?
Очакват ме тежки седмици,
а в океана телефонът звъни рядко.
Съгласен ли сте, че кметът Линдзи е най-сексапилният мъж на света?
Напълно.
Ето заповедта за подслушване. Съдията ви дава 60 дни.
Мълдриг и Клайн са агенти от "Финансите".
Те плащат и трябва да знаят всичко.
Бил, познаваш Дойл, нали? - Да, познавам Попай.
С добрия си нюх затри един полицай. - Ей, ако ще работим така,
може да си вървиш у вас.
Това е моето мнение. - Заври си го...
Бил, бъди толерантен! Не започвай от самото начало.
Имали сте спречкване, но не влошавай ситуацията.
Ако имаш проблем, ела при мен. - Саймънсън, не ми се бъркай.
Ако възникне нещо, аз ще се оправям с него.
Ще се радвам да работя с Попай. - По принцип е добър полицай.
Дай му възможност. - Добре.
"Макъл Брадърс" ви канят във Флорида
да избягате от мръсния въздух, задръстванията, високите цени.
"Макъл Брадърс" ще ви покажат пътя към Флорида с чистия въздух
и с топлото слънце в един дом, с който ще се гордеете.
Обадете се на "Макъл Брадърс" още сега...
Попай.
Попай! - Какво?
Аз съм – Клауди. Отвори. - Не мога.
Как така? Добре ли си? - Да, влизай.
Какво става?
Откачено гадже... Закопча ме със собствените ми белезници.
Къде са ключовете? - Там.
Здрасти.
Тук сякаш е паднала бомба...
Казах ти да вземеш папки за тези неща.
И албумът ти е като теб – кочина. - Подай ми панталона, ако обичаш.
Хайде де.
Получи ли заповедите? - Да, заедно с двама от "Финансите".
Мълдриг и Клайн. - Тези тъпанари пък защо?
Защото цялото ни управление разполага с 908 долара,
а ония си взимат каквото поискат от Чичо Сам.
Твои ли са, скъпи?
В града има четири такива паркинга.
Два пъти годишно се прави търг на непотърсените коли.
Заради неправилно паркиране? - Не, заради участие в тъмни сделки.
Много от тях са крадени или просто зарязани.
Г-н Шарние, това е основният ви източник на вторични суровини.
30. Има ли 35?
35. - 35 от там. А 38?
38. - 38. Има ли 40?
40. - 40? А 41?
40 веднъж, 40 втори път... Продадена на господина.
Следващият номер е 42-399. - Виждате ли оня тип с черната шапка?
"Рамблър Седан" с четири врати. - Той е нашият купувач.
10 кинта. - Десет от тук. 12?
12. - 12. Има ли 14?
14. - 14 от тук. А 16?
16. - 18.
18. Кой дава 20?
20. - 20. А 22?
22. - 22. Има ли 24?
24. - 24 от тук. А 25?
25. - 25. Някой дава ли 26?
25 веднъж, 25 втори път... Продадена на господина.
Днес всяка продадена кола…
Къде си? - Работя.
Вече минава полунощ.
Ще се позабавя. Трябва да се видя с едни хора.
Връщай се и донеси пица. - Откъде да я намеря по това време?
Ще потърсиш. - Не знам има ли отворени пицарии.
Сал, да не забравиш, с аншоа.
Салваторе? - Да. Ало?
Кой се обажда? - Сал. Как си?
Май е чужденец. - В сряда ще те чакам в хотела.
Французин. - Да те чакам ли?
По кое време? - В 12 ч. добре ли е?
Да, добре е.
Отдалече си личи, че е дребна риба. Голям познавач си, Дойл.
Още ли носиш пищова си на глезена? Някой ми каза защо го правиш.
Не искаш мадамите да разберат, че си полицай, като ги натискаш.
Но аз не вярвам. Мисля, че е номер.
Бил, защо не млъкнеш?
Много се откъсна.
Ще го изпуснеш.
Защо не си стоиш в колата?
Клайн, чуваш ли ме? Аз съм Клауди.
Отговори, по дяволите! - Тъпанар!
Клауди е. Чуваш ли ме? Изпуснахме го на моста.
Видях го. Кара на север по "Ийст Ривър Драйв".
ХОТЕЛ "РУЗВЕЛТ"
Извинете. - Моля.
Ти поеми Сал, а аз – брадатия.
Ето го Сал.
Червено или бяло? - Налей си го в ухото.
Заповядайте, господине?
Човекът, дето влезе току-що... Как му беше името?
Почти съм сигурен, че оня е жабар. И мен ме изработи.
Живее на четвърти етаж, а се качи на шестия. Хитър е.
И другият е жабар. Отседна в "Едисън".
Трябваше още там да го прибереш.
Кой го пое? – Клайн.
А Сал? - Оставихме го да поспи.
Защо не го последваш, Дойл? Изглеждаш ужасно.
Двамата с партньора ми работим по този случай.
Не искам агентите да го провалят. - До сега нищо не си ми показал.
Не дрънкай, че такъв ще отнесеш, та ще се събудиш другата седмица.
Хайде, престанете. - Не ми казвай да престана!
Стига, да те вземат дяволите!
Нищо няма да се случи. Поспете малко.
Започваме. 80 градуса...
200. "Домашен майстор" препоръчва...
210. Държавен стандарт.
220. Космически клас.
Дрога на месеца... Бон филе...
230. Първокласна отрова!
Абсолютен динамит!
89% дрога. Не съм виждал по-чиста.
Ако и останалото е такова, ще ви стигне за две години.
Струва ли половин милион? - Колко кила?
60. - По осем хилядарки на кило, нали?
Това върви 7 към 1 на улицата. - Ще вземем поне 32 милиона.
Благодаря, Хауърд. Взимай останалото и лека нощ.
Не това. Малкото.
Май направихме сделката? - Направихме проба, Сал.
Сделка за половин милион долара... Може би.
Стига, Джоел! Човекът си иска бързо парите и се връща във Франция.
Няма да се будалка с нас. Много хитър тип е!
А аз да не съм льольо? Закъде се е разбързал?
Може да отиде на театър, или да разгледа Емпайър Стейт Билдинг.
Не ме будалкай, Уайнсток. Знаеш ли откога пека работата?
Знам едно – действай спокойно и внимателно.
И няма да съжаляваш. - До сега бях адски внимателен.
Затова те подслушват и агентите са те накацали като бълхи.
Ще отида на друго място. - Ами нека да опита да събере
половин милион в брой от 60 кг хероин.
Стоката е тук! За един час ще успеем със смяната. Ако не се размърдаме,
тоя тип ще избяга. Всичко, дето казват за него, е вярно.
Сал, а вярно ли е всичко, което говорят за теб?
Мръсник!
Благодаря. Ало?
Аз съм Дойл. Следя Жабар 1. - Знам. Покрили сме целия хотел.
Друг път! Хванах го в метрото.
Измъкна ви се от хотела като волна птичка.
Жива душа нямаше. - Какво искаш да кажеш?
Не ме интересува колко бармани са се разболели!
Не, в оная дупка няма да работя!
Така... Да ти се връща, приятел!
Гроздов сок.
Внимание, вратите се затварят.
Мръсник!
Здравейте. Отиване и връщане до Вашингтон.
В брой или с карта? - В брой.
54 долара. Попълнете си името на двата билета
преди да се качите на самолета.
Довиждане. - Довиждане. Приятен полет.
Отиване и връщане до Вашингтон, моля.
Е? - Всичко е тип-топ... Върхът!
Но ще са ми нужни още един-два дни.
Момчетата искат да го дадем по-кротко.
За идиот ли ме мислиш? Защо, според теб, те извиках?
В Ню Йорк не съм останал и пет минути без опашка.
Честно ти казвам, трябва ми малко време.
Моите хора искат да поизчакаме с предаването.
Трябва да стане до края на седмицата. - Шарние, бъди разумен.
Това си е твой проблем. - И твой също!
Много се радвам, че се видяхме.
Боя се, че американските ни приятели са станали доста предпазливи.
Какво решихте? - Ние си вървим по плана.
А те? - Не знам.
На Бока не му стиска. Навсякъде му се привиждат полицаи.
Така е.
Най-опасен е онзи от метрото.
Ще се погрижа за него.
Има и други. - Нищо, до петък ще сме изчезнали.
Издърпай още. Вдигни.
Трябва да имам карта... - Не мога да ти помогна.
Тези ги намерихме у хлапето зад волана на спортната кола.
Гаджето му е отзад. Мъртва е. - Претърсете колата.
Продължаваме да следим Бока. - Джими, откажи се! Всичко свърши.
Ако е имало сделка, до сега да е приключила. Издънихме се.
Убеден съм, че сделката още не е станала. Усещам го.
И миналия път беше сигурен, а загубихме един полицай.
Ей, чакай! Джими Дойл, стига! - Няма ли да престанете?
Стига бе, тъпанар! Какво ти става?
Джими, изгуби два месеца за тази работа.
Нямаме никакъв арест, а вие се мотаете из града!
Свалям ви от специалната задача!
Залегнете!
Оставете я! Горе има снайперист!
Дръжте го! Полицията го гони!
Коя е следващата спирка? - 25 авеню.
Стой!
Полиция! Спешно ми трябва колата!
Кога ще си я получа...
Господи!
Стой!
Не спирай! - Но…
Спреш ли, убивам те! - Не мога да подмина спирката!
Само да си пипнал спирачката, ще ти отнеса главата!
Какво става? - Не знам. Седнете и се успокойте.
Коук, добре ли си?
- Отговори!
Коук, добре ли си?
Назад! - Спокойно.
Продължавай.
Не можеш да се измъкнеш. Пусни пистолета.
Назад!
Спокойно! - Казах, назад!
Спри!
Да се махаме! - Какво става там?
Хайде, мърдай по-живо!
Не мога да си намеря квитанцията. Къде е пазачът?
Изкарва ми колата.
Благодаря.
Да ви помогна с нещо? - Да.
Носите ли си квитанцията? - Изпуснал съм я някъде.
Трябва да я намерите.
Кара кафяв линкълн. С чужд номер.
Върви към "Фронт Стрийт".
Видях го. Енджи паркира отсреща.
Идеално. Стой при нея. Ние ще поемем линкълна.
Тази кола е пълна, Клауди.
Ще чакаме цяла нощ, щом се налага.
Колко е часът?
4:10 ч.
Колко? - 4:10 ч.
Тези обикалят за трети път.
Хващаме ги. Давай!
Стой!
Никой да не мърда! Ръцете горе!
Добре, стой там. - Не мърдай, да не ти пръсна главата!
Какво правиш? Обърни се. - Знам си правата...
Защо да се обръщам? - Кой е главният?
Кой води четата? Ти ли? - Да.
Какво правите тук? - Обикаляхме и видяхме колата.
Не ми се зъби! Какво търсехте тук?
Крадяхте колата ли? - Не, само гумите.
Прибери ги.
Бързо!
Тъпи пуерториканци! Кокошкари, крадци на авточасти!
Вътре има само карта на Ню Йорк. - Не ме будалкай, колата е пълна.
Вдигаме я и я разглобяваме.
Късай!
Вътре няма нищо, Джими.
Дай на мен.
Това тук е плътно.
Никой не се е пъхал под тази кола, откакто е излязла от фабриката.
Не на мен, Ърв! Стоката е в колата. - Намери я ти тогава. Аз не мога.
Вече два часа висим тук. - Имайте търпение.
Колата изчезна снощи. Изпратиха ни при вас.
Паркирали сте до кея, а хотелът ви е в другия край на града.
Г-н Деверо търси подходящи места за снимки.
Сигурно е оставил колата на някое интересно място.
От полицията ни казаха, че колата е в този гараж.
Настоявам незабавно да я върнете. - Трябва да поизчакате.
Всеки ден ни карат по 400-500 коли. - Г-н Деверо е важен гост на страната.
Това предполага пълно съдействие от вашето правителство.
Ето ви препоръките от френското консулство.
Съветвам ви да намерите колата по-бързо,
за да не видите този епизод във филма му.
Пушенето тук е забранено! Моля, загасете цигарите!
Колко тежеше колата, когато я взехте, Ърв?
2170 кг.
Сигурен ли си? - Толкова беше в работилницата.
Според спецификацията тежи 2110 кг.
Значи има 60 кг повече.
Когато е качена в Марсилия, е тежала 2170.
Пак с 60 повече. Джими е прав.
Откачих всичко от нея. Останаха само праговите лайсни.
Какво представляват?
Мамка му!
Копелето мръсно... Така...
Ще се наложи да почакате.
Невъзможно е... - Имаме и други коли.
Нося ти нещо, Ранди. Току-що дойде от полицията.
Кой е Деверо? - Това е г-н Деверо.
Извинявайте, г-н Деверо, но ни карат много коли.
Искате да кажете, че колата ми е тук? - Да, отвън е.
От улицата ли са я вдигнали?
Ще трябва да платите таксата за влекача.
Казваха ми, че в Ню Йорк стават такива неща...
За първи път ли сте тук?
Да. Къде ми е колата? - Ей тук.
Имате късмет. Няма никаква драскотина.
Сигурно добре си живеете.
Анри!
Чаках ви.
Намерихте ли колата? - Да, беше в гаража.
Проследиха ли ви? - Не обърнах внимание.
Анри, знам, че съм досаден, но ще ви помоля…
Ален, аз приключих! - Не съвсем.
Анри, вие вкарахте колата в страната. Полицията знае, че сте съучастник.
Съучастник в какво? Това са глупости!
Помолихте ме за услуга, а после злоупотребихте с доверието ми.
Съжалявам, но държа на авторитета си. За мен всичко приключи.
Успокойте се, Анри. Знам, че положението е сложно.
И още как! Сложно било!
Всичко ще се нареди, ако направите, каквото ви кажа.
Анри, ще спечелите много пари.
Довиждане.
Тръгваме. - На добър час.
Няма да се изненадам, ако са ни проследили.
Довиждане засега.
Довечера ще дойдеш при татко, нали? - Добре. Чао!
Блокирали са моста!
Да изчезваме!
Полиция! Обкръжени сте! Излезте с вдигнати ръце!
Полиция! Обкръжени сте!
Пускай газа!
Не стреляй!
Стой!
Излизат! Не стреляте!
Попай! Аз съм!
Жабар 1 е в онази стая.
Хвърли го!
Мълдриг...
Застреля Мълдриг!
Оня мръсник е тук. Видях го. Ще го пипна!
Джоел Уайнсток беше оправдан поради "липса на доказателства".
Енджи Бока – условна присъда за нарушение.
Лу Бока, осъден за съучастие и притежаване на наркотици.
Присъдата е намалена.
Анри Деверо, осъден за съучастие.
Излежал четири години във федерален затвор.
Ален Шарние не беше заловен. Смята се, че живее във Франция.
Следователите Дойл и Русо бяха отстранени от Бюрото по наркотици
и преместени на друга работа.
превод АЛЕКСАНДЪР ВАНЧЕВ
субтитри НИКЧО