Пристанище в небето (втора част) //56
Няма никого тук. Невъзможно. Къде се криеш?
Не е и в залата. Къде може да е?
Секунда. Видях само светкавица и чух лек звук.
Дали наистина има външен човек тук? Може да е трик на Агенцията.
Навярно са насложили няколко такива капани из летището,
че когато се паникьосам от такъв тип номер, да издам къде се намира Брам.
Не би трябвало да са имали времето да се подготвят.
И въпреки това, онзи тип е способен на подобно нещо.
Това е Би Ей Ей полет 801.
Летим на близо 400 метра. Молим за разрешение да кацнем.
Тук летището. Имате позволение да кацнете.
Досега не съм имал подобна мисия. - Учителю.
Излязъл съм на разходка с по-смъртоносно оръжие от ядрена бомба.
Наистина имаме задача да спасим света, а?
Специален ескорт на британското разузнаване
Мисията е тайна доставка
Да, не бива да се проваляме с тази доставка.
Рампо, имаме ли шанс срещу европейски военен ескорт?
Очевидно. Подценяваш ли ме?
Най-вероятно тези хора са надарени. Надали са случайно избрани.
Оръжието не бива да стига до Фукучи.
Колко часа или дни ще ни трябват, за да спрем доставката?
Една секунда.
Ще бъде като детска игра. Знаеш ли защо?
Искаме да си мислят, че е опасно да доставят оръжието и да отстъпят.
Дотук добре. Как ще стане?
Май забравяш. Играем го терористи.
Експлозия на летището ли?
Тетчо, Теруко, чувате ли ме? Докладвайте ми за експлозията!
Сигналът прекъсва.
Агенцията стои зад това. Какво да сторя?
Едно нещо е сигурно. Тази експлозия не вещае добро.
Няма да получа нужното. Трябва да сторя нещо.
Мисията е изпълнена. Запалих камиона с бензин.
Дадено.
Ескортът от Европа ще си помисли,
че има терористи на летището, които искат да откраднат оръжието.
Фукучи бърза, но европейците не. Точно затова...
Засечена е експлозия на летището!
Моля? Какво казват от кулата?
Всички честоти са прекъснати! Няма никакъв сигнал!
Това са терористите! Знаят за доставката!
Какво да сторим? - Прекъсваме мисията. Отстъпваме.
Бях на косъм. В безопасност съм.
Кой прекъсва дрямката ми?
Отговаряй внимателно и може да се отървеш.
Фукучи е на летището, но без оръжието.
Сега ще трябва да спира атаките ни.
Мислиш ли, че ще опази Брам дълго време?
За пръв път виждам Рампо такъв.
Никой враг не може да ме надвие по интелект.
Ако има някой, който би ми се опълчил, това би бил...
Какво? Теч на масло ли?
Отрова ли е това? Сигурно е била в кафето!
Кой би сторил това? Губя съзнание...
Самолетът ще се разбие! Учителю, ще трябва да поемете.
Няма начин.
Полет 801, не сте в курса си. Върнете се във въздуха.
Навлизате в забранена зона!
Много лошо.
Разбива се в летището. Както Фукучи предвиди.
Размажи го, Тетчо.
Пребори се със злото.
Сливовите цветове в снега!
Точен удар!
Капитане!
Рампо, чуваш ли ме? Нещата се развиха много зле.
Самолетът падаше към летището, но Хрътките го посрещнаха и разбиха.
Фукучи се сдоби с необходимото.
Или иначе казано...
Ние загубихме. Какво да сторим?
Какъв е следващият ни ход? Ало? Рампо, там ли си? Чуваш ли ме?
Точно като гръм от ясно небе, така и реалността се стовари отгоре ми.
Този демон, контролиращ земята от подземията.
Погромът ни застига с бясна скорост, защото не го отстранихме.
Ако бяхме допуснали още една грешка, щяхме да загубим оръжието.
Не се отваря!
Кутията е обвита с някакво умение. Не може да се отвори със сила.
Не мога да се добера до оръжието!
Защо? Кой стори това нещо?!
aishireba sotto kimi mo sottou Killing Me kiri ga naisa Покажа ли ти любовта си, ще паднеш в ръцете ми, само за да ме убиеш завинаги
ningen no taion to kansei mukau saki ni rakkan Мисълта за човешки допир ме изпълва, а може би и теб
owaranai yoru mo nai jaa mukau saki ni tou Избяга от безкрайните нощи и сега какво, към бъдещето ли?
mitsudan hitsudan itsu Done Here We Go Now Лице в лице, всичко е предначертано. Нека започваме
tokete mazaru gyou Нарежи и смачкай,
naimitsu ni shitai но не казвай на никого
ranzatsu ni shitai Обещай ми хаос
sontokukanjou и нека труповете падат
Kiss In The Moonlight da Една целувка под лунната светлина
Moonlight da Лунната светлина
ganban Beat It! ще унищожи всички представи
chaban deshita Това беше игра
arifuteta jounetsu ga mitotta Тази повърхностна страст замъглява погледа ти
futashikana shisen ga Wink и безгрижно затваряш очи
sabishigena yokan Заедно с празнината от самотата
tamerai no yukusaki o tabanenagara опитваш намериш изход от таз тъма
tachidomaru koto deshika mienai basho ga Спри се и ще видиш изхода към обетованата земя,
ikenai basho ga aru само за да осъзнаеш, че нямаш място там
Преди 11 часа
Благодаря за разбирането.
ООН са като един здрав юмрук.
Колкото и да ги убеждавам, няма гаранция, че ще ти повярват.
Особено за слух, че Фукучи стои зад кризата с вампирите
и не бива да получава "Една заповед".
Не ги карам да премислят решения.
Просто искам да го имат предвид.
Предложението ми е следното.
За да предотвратим най-лошия сценарий,
оръжието трябва да бъде отключено, само когато вампирите атакуват.
Предлагаш да отложим ползването му до възможно най-последния момент.
Убеден съм, че и в Европа ще побеснеят.
Може да е всякакъв герой, но такова оръжие не бива да е в ничии ръце.
Така да бъде. Но ще им поясня,
че този план е предложение на Танада и неговите хора.
Прав ли съм?
Не се тревожи, Анго.
Настоящето обича лъжите.
Да, шеф Танада вече е в съзнание. Той е начело. Негова заповед е.
Добре. Очаквай следващи обаждания.
Благодаря, мин.-председателю.
Ако Танада не се събуди, с мен е свършено.
По-лошо, ще бъда приет за политически престъпник.
Предполагам сега се смееш, мръснико.
Трябва да благодарим на Дазай, задето се презастрахова.
Но оръжието все пак се намира у Фукучи,
а Фьодор си остава все така опасен.
Внимание!
Има влизане с взлом на първо ниво! Екипът срещу надарени бе заличен!
Всички да се подготвят за бой!
Омръзна ми в тази стая.
Беше забавно, но изчерпахме темите за разговор.
Време е да сторим онова нещо. - Кое нещо?
Един от двама ни да умре.
Звучи като прелестна идея.
Знаех си! Горе се избиват до дупка.
Ще е глупаво само ние двамата да останем живи.
Напълно съм съгласен. Май е време да избягаме.
Фьодор? Избърза с идеята...
Магията изпълнена успешно!
Очаквано.
Умението на Дазай спира други такива, само когато ги докосне.
Стига да не докосва портала, ще мога да го прекарам през него.
Аплодисменти за асистента ми! - Не съм ти никакъв асистент!
Няма ли да им обясниш случващото се? - Не бери грижи.
Така значи. - Вече е ясно.
Казах ти, те ще разберат.
Защо ни освободи? - Липсваше ми, дружке!
Радвам се, че си добре. Сърцето ми ще се пръсне!
Питаш ме защо съм тук? Сякаш не е очевидно.
Тук съм да те убия.
Но желанието да спася свой другар също е много силно.
Трябва да го преборя. Това е силата на човешката воля!
Великолепни приятели си имаш. - Но уви, уви, уви!
Тук някъде се крие и една философска главоблъсканица.
Убиването ти сега, Фьодор, ще е порив, поведен от моята свободна воля.
Но нима тази воля и порив не са роби на животинските ми инстинкти?
Размишлявайки над този така сериозен проблем,
стигнах до следното изключение!
Едновременно ще угодя на моите човешки желания и животински пориви.
Ще ви накарам да избягате от затвора!
Наистина великолепни приятели. - Знам си.
Кой прекъсва съня ми?
Отговаряй внимателно и може да те пощадя.
Аз съм... - Не чувам.
Знаеш ли кой съм аз? Аз съм господар на мрака.
Животът ти е един единствен миг, точно преди петлите да запеят.
Разбра ли ме? - Не, не разбрах.
За какви петли говориш? - Аз съм лордът и бурята.
Аз съм небе и пъкъл.
И точно затова не ми пука вече. Лягам си.
Почакай. Защо изглеждаш така?
Нямаш тяло от врата надолу. Как си миеш лицето рано сутрин?
Не го мия. - Отвратително.
Изглеждаше по-различно. Не беше ли с онзи зловещ старец с меча?
Напротив. Фукучи е като мои окови.
Моят вечен враг, който ме наръга с този меч
и ми отне правото да използвам умението си.
Вечен враг ли? Как се казваш?
Граф Брам. - Ще ти казвам само Бра.
Бра ли? - Кажи ми всичко, Бра.
Как се започна с тази криза? Искам да знам всичко.
Ще отнеме известно време.
По дяволите! Не мога да го ползвам, докато вампирите на атакуват.
Хубаво. Ще им дам точно това. Ще започна битката!
Осем кораба, натоварени с бойни ракети, в Тихия океан.
Високоскоростни ракети, въоръжени в силозите си.
Ще пусна въздушни войски из целия свят.
Ще заприлича на война!
Лесно мога да дръпна спусъка. Само ми трябва меча на Брам.
Брам! Няма го!
Някой го е откраднал!
Какви ги върша? Не мога да се позная!
Не мога да им заповядам да атакуват без него.
Отключването на оръжието и пренаписването на реалността,
използвайки страницата, ще станат невъзможни.
Заповядайте на всички вампири да затворят летището!
Вероятно е бил някой от хората на Джоуно.
Когато откриете крадецът, искам да го убиете!
Аз съм Сигма, човекът от казиното.
Знам как съм създаден.
Но все още се чудя...
Убива до половин час, а? - Точно така!
Ще кървите от всяка дупка на тялото си. - Истинско изкуство.
Сякаш съм единственият нормален тук.
Играта е много проста. Който избяга пръв от Мерсо - печели.
И двамата ще приемете от отровата.
Единствено първият избягал получава лек за нея.
Просто казано... - Един измежду мен и Дазай ще умре.
Извинявай, Дазай. Исках да убия единствено Фьодор,
но само чрез теб можех да го навия да приеме отровата.
Не се извинявай. Това си е дар от Небесата.
Не е лъжа. Жалко, че дружката ми по шах ще загине до половин час.
Много бързо ме отписваш, а? - Нима очакваш нещо друго?
Смеят се, докато се инжектират със смъртоносна отрова.
Време е за играта на Николай! Нека започваме.
Обявена е авария.
Самолет се е разбил на една от пистите.
Документи моля. - Нека проверя багажа.
Навсякъде е затворено. - Върни ме обратно.
Просто трябва да се махнем от това място.
Върни ме в ковчега. Спи ми се.
Бра, помогни ми с тях.
Искаш да помогна на крадец? Не ставай смешна.
Хубаво. Така ще го играем.
Взе да ставаш нагла.
Не излиза. - Глупачка, как смееш!
Мечът няма да излезе. Другият му край е мозъкът ми.
Не разбирам. - Просто боли, когато дърпаш.
Трябва да сторим нещо, иначе ще настане война!
Наивно момиче. Аз съм ерцхерцог на мрака.
Крал на демоните, враг на човеците.
Прав си. Говориш с наивно момиче.
Само ме погледни. Цялата треперя.
Нямам си нищо. Нямам умения, знания или сила.
Единствено имам решителността
да се боря в тежки мигове. Десет години го правя.
На десет години ли си? Дори годините за тъкачен стан нямаш.
И защо се бори това момиче? - Защо ли?
Не така! Увий парцала около пръстите си!
Не стъпвай на ръба на татамито. Кофата да е пълна малко над половината.
Майка ти чистеше, готвеше, шиеше, отговаряше за парите.
Правеше всичко, беше чудесна жена.
Но справедливостта... - Не ставаш за нищо!
Само решителност имам.
Затова имам нужда от помощта на хората по света!
Много моля? Ще ти се реванширам.
Така ли? Един обикновен човек не може да ми предложи много.
Надали можеш да ми го осигуриш,
но копнея за един тип съкровище.
Какво е то?
Механичен оркестър, за когото слушам постоянно.
Легендарното съкровище, държащо музиканти в кутия с размер на юмрук.
Безжичното радио!
Ще ме успокоява в моя дълъг сън в ковчега.
Осигури ми това съкровище и ще ти предложа плътта си.
Радио ли? - Знаех си, не е по силите ти.
Радио. Май баща ми ползваше, но...
Това ще свърши ли работа?
Имам над 200 онлайн станции.
Можеш да слушаш всичко, стига да си платиш.
Ще ми го дадеш ли? - Да, твое е.
Да не би да си някаква богиня?
kizuiteshimatta anata to deattekara До скоро изобщо не осъзнавах,
превод и субтитри: shigeo
ushinau koto ga konna ni kowai koto ni че не мога да живея в свят без теб
tachidomaruto
Ако се заслушаш за момент,
hora ima mo kikoetekuru все ще успееш да разбереш
boku ga boku de ireru riyuu ga кой съм и защо съм тук
mune o hareruhodo jishin wa nai kedo Нямам увереността да се гордея от себе си,
anata ga shinjita boku nara boku mo shinjirareru но защото ти повярва в мен, вече и аз вярвам в себе си
kirameite yurameita sekai ga mawari tsuzukeru Всеки ден на този свят е като запалена свещ
sono naka de kono basho de bokura nani ga dekiru darouka Какво може да сторим, за да запазим този крехък пламък в този така голям свят?
bokura ikiru sekai o bokura mamotte yukundayo Може да предпазим топлината на всичко важно за нас,
bokura no kono chiisana te de въпреки безпомощните ни ръце
bokura no machi ni saita Едно цвете цъфна в града ни,
hana o kaze ga yurashita вятърът го повя нанякъде,
namae o yondekureta а ти ме извика по име
sore ga boku no shirushi da и така разбрах, че още съм тук
bokura no machi ni saita Едно цвете цъфна в града ни,
hana o kaze ga yurashita вятърът го повя нанякъде,
namae o yondekureta а ти ме извика по име
sore ga boku no shirushi da и така разбрах, че още съм тук
Пристанище в небето (трета част)
превод и субтитри: shigeo