Nopeammin, Callum! Vauhtia!
Katso noita vuoria. Miten kaunista!
- Hymyile kameralle! - Hei, äiti.
Jestas sentään!
Vauhtia!
- Rakastan sinua! - Niin minäkin sinua.
Vauhtia!
Tuleeko hän kuntoon?
Kuuntele, Jan. Pysy luonani, kulta.
Jan...
Puhukaa nyt joku minulle! Selviääkö hän?
Jan...
Äiti!
He tulevat!
Onko tämä sinun kotisi? Täälläkö sinä asuit lapsena?
- En muista. - Minun äitini talo on oikea rotankolo.
Hittolainen.
Neiti Dunfield, minä olen Thomas. Hovimestarinne.
Perheenne intoilee jälleennäkemisestä.
Onko sinulla hovimestari?
- Tervetuloa kotiin. - Yllätys!
January?
Tukkasi näyttää nätiltä.
- Sinäkö heille kerroit? - Kukaan ei kertonut meille tästä.
Minusta sinä olet yhä kaunis.
Ikävöin sinua kauheasti.
Äiti...
- Etkö muista mitään onnettomuutta edeltävää?-En mitään.
- Palaako muistisi? - En osaa sanoa.
- Tutkivatko lääkärit sinut hyytymien ja verenvuotojen varalta?-Kyllä.
- Lakkaa kuulustelemasta häntä. - Suljen vain vaivoja laskuista.
- Ei häntä päästettäisi vaivaisena. - Luotatko meksikolaiseen lääkäriin?
Brasilialaiseen. Rio on Brasiliassa, ei Meksikossa.
Luin maantiedettä. Osaan pidättää henkeä kolme minuuttia.
Sinäkö teit banderollin?
- Hienon näköinen. - Ei se niin ihmeellinen ole.
- Miten kauan olin poissa? - Kuusi vuotta.
- Miten kolaroit skootterilla? - Isä!
Hiljaa, Katherine. Minuakin kiinnostaa.
Ajoitko ylinopeutta?
- Olisit voinut hidastaa. - Minäkin olin mukana.
Se oli yhtä paljon minun syytäni.
Toinen teistä pystyy yhä kävelemään.
Pitäisit sinä suusi kiinni.
- Callum... - Anna minä.
Mitä tarvitsen täällä päin? Kumisaappaat? Lätsän? Whippetin?
Jan?
- Jan?-Kun hän halasi minua, se ei herättänyt mitään muistoja.
- Tulimme kysymättä. - Ei meillä ole muutakaan paikkaa.
Olen täällä vain, koska olen sairas. Olen heistä varmaan törkeän itsekäs.
Eivät he niin ajattele.
Enkö kertonut sinulle ikinä, miksi lähdin täältä?
Et halunnut puhua siitä.
Mitä jos muistini ei koskaan palaa?
Kun heräsit ensi kertaa, luulit, että olin vaihtamassa alusastiaasi.
- Mutta muistat minut nykyään. - Sinä tunnut oikealta.
Niin hekin tuntuvat ajan myötä.
Tulehan. Aika ottaa lääkkeesi.
Niin?
Olen varannut teille vierashuoneen, sir. Se on talon itäsiivessä.
- Voin yöpyä täällä.-Vain avioparit saavat jakaa vuoteen.
Talon sääntö, valitettavasti.
- Mitä vuosisataa täällä eletään? - Odotan ulkopuolella.
Olen kuin joku hiton herra Darcy.
Rakastan sinua.
Nähdään aamulla.
Talon toinen puoli oli kyllä enemmän mieleeni.
Täällä olisi kyllä varmaan hyvä leikkiä kuurupiiloa.
Tämä perhe ei ole ikinä leikeistä perustanut.
- Mistä tiedät? - Olen asunut täällä koko ikäni.
Isäni oli hovimestari ennen minua.
- Saanko kysyä jotain? - Totta kai.
Oliko January onnellinen täällä?
Oli uskoakseni.
Yritän ymmärtää, miksi hän lähti. Haluan vain auttaa häntä.
Minä olen pelkkä hovimestari, sir.
Huoneenne.
Mitä helvettiä?
Oletko... ikinä ampunut mitään?
Huvittaisiko?
Käteni ovat ihan kunnossa.
Unohdin, että tykkäsit aina tehdä asiat oman pääsi mukaan.
- Saat meikata minut. - Saanko?
Kunhan et tee minusta lutkan näköistä.
Jumaliste!
Ei siinä mitään. Yritä uudestaan.
Kestää aikansa tottua sen potkuun.
Kotipuolessa ainoastaan jengeillä on aseita.
Täällä niille on käyttöä. Metsästystä, eläinten lopettamista sun muuta.
- Se on kai täällä enemmän työkalu. - Ei. Ase se on silti.
Sen unohtaminen on pahin virhe, minkä voi tehdä.
Lähimmät poliisit ovat kaukana. Jos murtovaras pyrkii sisään...
Siksi se onkin aina ase.
Tuolla menee.
Osuinko?
Paljonko pitäisi maksaa, että lähdet Lontooseen etkä tule takaisin?
Sinulla ei ole työtä eikä paikkaa, missä asua.
Miten huolehdit hänestä, kun et voi huolehtia itsestäsikään?
Pysyn hänen kanssaan. Et saa päätäni kääntymään.
Sitä paitsi... minulla on pyssy.
Se ei ole ladattu.
Meitä voi lykästää paremmin mäen takana.
Kunhan varot rinnettä noustessa. Se livettää.
- Callum on kiva, eikö olekin? - Hän on ihan mukava.
- Onko sinulla poikaystävää?-Ei. Paikalliset pojat näyttävät ihan isältä.
Kävisit kaupungissa. Tapaisit jonkun, joka ei ole mudan peitossa.
- En minä voi tehdä niin. - Ei sinua mikään estä.
- Olen asettunut tänne. - Tähänkö meinaat tyytyä?
Tähän? Tämä on kotimme.
Näin me elämme. Emme voi kaikki karata, kun mieli tekee.
Toisilla meistä on velvollisuuksia.
- Olet liian luiseva. Sinun pitää lihoa. - Olin kuukauden nesteravinnolla.
Pulskistamme sinut tuota pikaa.
No, mitä tykkäät?
Olen niin hyvilläni, että tulit kotiin.
KUNINGATARLUTKA
Milloin olet lakannut pitämästä pavuista?
Älä suotta.
- Pikku kupillinen vain. - Ei kiitos.
- Joisit nyt. Minun vuokseni. - Lakkaisit lellittelemästä häntä.
- Eikö sinun pidä mennä töihin? - On vapaapäiväni.
- Eikö eläimiä sairastu sunnuntaina? - On Herran päivä. Hän varjelee niitä.
- Leikkikäähän kiltisti. - Minä en leiki.
- Hän puuttuu asioihini. - Vain siksi, koska välitän.
- Eikö sinulla ole parempaa tekemistä?-On.
- Niin kuin mitä? Naimisiin menoa ja vauvojen tekoako?-Laurence.
Pankaa jumalauta turvat tukkoon!
- Älä puhu noin äidille. - Pyydä anteeksi.
Pane nämä riippumaan.
- Pyydä anteeksi. - Sain peräti ammuttua yhden!
Mitäs ihmettä sinä olet harrastanut? Kasvomaalaustako?
Mitä sinulla on siinä?
Morfiinia.
- Saanko yhden? - Sinulla on omat lääkkeesi.
Kuka tuon maalasi?
- Katherine.-Hän teki sen minulle vanhan valokuvan pohjalta.
Olit poissa niin pitkään etkä koskaan soittanut.
- Olinko oikeasti niin tuhma? - Sinulla oli hetkesi.
Mitä pirua sinä teet?
- Häntä masentaa. - Kaikkia masentaa välillä.
Kaikki eivät silti pane välejä poikki perheeseensä.
- Älä viitsi. Hän ei muista. - Minä muistan.
- Hän on aina ylenkatsonut meitä. - Tuota minä en usko.
Hän on aina ollut vaikea. Hän kerjää edelleen huomiota.
Hän osaa olla hankala, mutta ei hän rampauttaisi itseään tahallaan.
Sinä hänet rampautit. Mutta hän taitaa ottaa siitä hyödyn irti.
- Puhut sairaita.-Et taida tietää, millainen hän on oikeasti.
Arvaahan, mitä minulla on tässä.
Tikapuut.
- Jan? - Ei minulla mitään.
Voitko huonosti? Mistä on kyse?
Milloin minä lakkasin pitämästä pavuista?
Pavuistako?
- Pitikö pilata tunnelma? - Olen vakavissani.
Pidinkö niistä muka koskaan?
Et.
Jokin ei tunnu oikealta.
- Voi johtua muistinmenetyksestä. - Se ei selitä, miksi lähdin.
Saattoi olla ikäkausijuttu.
- Ehkä olit vaikea nuori. - Mitä tarkoitat?
- Ei, anna olla. - Luuletko, että minä tein jotain?
En. Jotkut perheet eivät vain tule toimeen. Se ei tarkoita, että...
- Kulta, olet vainoharhainen. - Hyvä on. Olen hullu.
Ihmisiähän sekoaa ilman mitään syytä.
Aivovauriolla voi hyvinkin olla tekemistä asiassa.
- Eli keksin omiani ja kaikki on minun syytäni?-En sanonut niin.
Tarvitset vain aikaa sopeutua. Tämä kaikki on sinulle uutta.
- Tämä on ollut rankkaa minullekin. - Vai rankkaa sinulle!
Minä meistä olen rampa! Minä olen se, joka ei muista mitään!
Ja minä istuin vuoteesi ääressä neljä kuukautta. Arvaa, mitä sain kestää.
Arvaa, mitä minä sain kestää sinun ajettuasi kolarin!
Haista kuule paska.
Keksimme keinon.
Thomas, sinäkö siellä?
- Kyllä, sir. - Tule tänne.
Callum?
Callum!
Callum! Callum!
- Missä hän on? - Kuka?
- Mitä sanoitte hänelle? - Pyysin häntä lähtemään. Hän lähti.
- Ei hän lähtisi. - Enpä olisi varma.
- Callum ei ole sellainen. - Tein tarjouksen, jonka hän hyväksyi.
Hän ei selvästikään rakastanut sinua yhtä paljon kuin luulit.
Pojat osaavat olla kamalan ilkeämielisiä.
- Minun pitää soittaa hänelle. - Linja on poikki.
- Emme maksaneet laskua. - Eikö kellään teistä ole kännykkää?
- Miksi olisi? - Paskapuhetta. Valehtelette kaikki!
Nyt riittää!
Et puhu kenellekään tuohon malliin, et minun pöydässäni.
Palaat tänne kaikkien näiden vuosien jälkeen.
- Annamme arvottoman poika- ystäväsi...-Älä kutsu häntä siksi.
Saisit hävetä itseäsi.
Olen kyllästynyt siihen, että käyttäydyt kuin ulkopuolinen.
Et olisi saanut koskaan lähteä. Se on muuttanut sinua.
Et ole enää sama tyttö. Et ole meidän Janimme.
Siskosi pesi taannoin pyykkejäsi.
Hän löysi t-paidan. Tiedätkö, mitä siinä luki?
"Kuningatarlutka."
Tiedätkö sinä, mikä lutka on?
Miksi mainostaa kaikelle kansalle olevasi sellainen?
Tästä eteenpäin olemme niin kuin entiseen tapaan, ennen lähtöäsi.
Pukeudut kuin kunniallinen tyttö. Tuliko selväksi?
Se poika... ei ollut sinulle hyväksi.
Tarvitset aikaa parantua.
Me olemme sinun perheesi.
Et tarvitse ketään muita.
Näytätpä sinä nätiltä.
Jan, me mietimme... Teemme kaikki askareita talossa.
Thomas ei pysty tekemään kaikkea, joten olemme kaikki apuna.
Tiedän, että olit heikkona, mutta voisit auttaa nykyään.
Tuntisit silloin olevasi osa perhettä.
Saattaisit lähentyä äidin kanssa.
Thomas...
Tulehan tänne. Tänne.
Mitä sinä teet?
Nosta se pystyyn.
Hupsista.
Lienee parasta, ettet yritä vielä seisoa.
Käy kateeksi sinua.
Olisipa minullakin rullatuoli. Osaatko tehdä sillä temppuja?
Jos minulla olisi koipi poikki tai jotain ja olisin rullatuolissa,
hyppyyttäisin sillä eestaas pitkin käytävää.
- Pitää kokeilla, kunhan ei pyörrytä. - Tärsky taisi todella sekoittaa pääsi.
- Poltatko edelleen? - En.
- Laurence. - Mitä?
- Miksi sinä ja Katherine ette ole naimisissa?-Olemme sisaruksia.
- Tiedät, mitä tarkoitan. - No... Rehellisesti sanottuna?
En tiedä. En minä neitsyt silti ole.
- En kai minä ole ruma? - Et.
Minulla oli yksi tyttö...
Yritin saada jutun toimimaan, mutta siitä ei tullut mitään.
- Entäs Katherine?-Jotkin linnut eivät vain lähde pesästä.
Sinä et taatusti ole neitsyt. Miten monta?
- En minä sitä kerro. - Yli kaksikymmentäkö?
- En muista.-Kerron, monenko kanssa olen itse ollut.
- Ei kiinnosta.-Kuuden! Kuuden kanssa! Miten monta?
- En kerro. - Älä viitsi. Voit kertoa.
- Enkä voi. - Olen veljesi.
Oletko?
Etkö usko, että olen?
- Tiedätkö, miten voimme todistaa sen?-Miten?
Ime munaani.
Se ei ole insestiä, jos et usko meidän olevan sukua.
Ja sinähän sanoit, etten ole ruma.
- Lasketko leikkiä? - Sano sinä.
Luoja, sinä todella olet sairas.
Kun olit poissa, en koskaan lakannut ajattelemasta sinua.
En ole ikinä poistunut kreivikunnasta. Sinä olet nähnyt maailmaa.
Tapasin maata sängyssä, kun en saanut unta,
ja kuvitella, mitä olit tekemässä ja näkemässä juuri sillä hetkellä.
Näit kerrassaan kauniita asioita, etkö nähnytkin?
Kerro niistä paikoista.
En pysty.
Mielessäni vilahtelee kuvia.
Näen asioita.
Mutta niissä ei ole tolkkua.
Näen rantoja.
Ja metsiä.
Mutta niissä ei ole mitään henkilökohtaista.
Ne vain ovat päässäni.
Sääli.
Mikä hukkaan mennyt elämä.
Hyvää yötä.
- Äiti. - Niin?
Voitko jäädä viereeni hetkeksi?
Siellä on aika koleaa. Sinun kannattaisi jäädä autoon.
Mitä sinä tuolla teet?
- Näetkö tuon pellon? - Joo.
Siellä on iso sonni, jonka kivekset minun pitää tutkia.
Pidän huolta, että se on sikeästi unessa, ennen kuin kosken niihin.
Pikku hetki.
- Voit panna radion päälle, jos haluat. - Ei tarvitse.
Hän luulee olevansa eläinlääkäri.
Kävele nyt takaisin tänne.
Pärjäät tosi hyvin.
Hyvä. Sillä lailla.
Voisit olla balettitanssija.
Olen niin ylpeä sinusta.
- Äiti. - Niin?
Mikä minun lempivärini on?
Ajattelin, että leideille maistuisivat virvokkeet.
Kuinka huomaavaista, Thomas. Kiitos.
- Minä autan. - Missä lähin puhelin on?
- Kylässä. - Voitko viedä minut sinne?
- Voin, isänne luvalla. - En tarvitse hänen lupaansa.
Isänne on hyvin suojelevainen teitä kohtaan toipilaana.
- Minun pitää soittaa Callumille. - Tästä ei ole viisasta puhua, neiti.
Riittää, että viet minut sinne. Osaan huolehtia itsestäni.
Perheenne rakastaa teitä syvästi. Älkää tuottako heille pettymystä.
Oliko mitään muuta?
Jan?
January?
Jan?
- Jan, oletko siellä? - Vaihdan vaatteita.
- Tarvitsetko apua? - Ei kiitos.
Jumalauta, oletko kuuro? Mene pois!
Yritin vain auttaa. Ei tarvitse vittuilla.
Jan? Aamiainen on pöydässä.
Anteeksi, että syytin vittuilusta. En tarkoittanut sitä.
Voimme käydä tänään kylässä, jos haluat. Käydään ostoksilla.
Jan, tämä on typerää.
No olkoon. Tee miten lystäät.
January! Minä varoitan sinua. Avaa ovi heti paikalla.
- Hän säikkyy, Albert. - Suu kiinni.
Vannon, että potkaisen oven sisään, ellet avaa nyt heti!
- Isi... - Albert, lopeta jo.
Ovi auki, January!
January... En ole vihainen sinulle, kultapieni.
Ole ihan rauhassa.
Olet rakas.
January...
Haluaisin kovasti kuulla äänesi.
ITSEMURHA DUNFIELDISSA
Ovi auki, January!
Lady Victoria Dunfield (49) löydettiin kuolleena henkensä riistäneenä...
Kaipaamaan jäivät hänen miehensä ja parin ainoa lapsi January Dunfield.
Huoneeseen.
- Käyttäydyt todella tyhmästi. - Avaimet.
- Sisään siitä! - Miten kauas luulet pääseväsi?
Menkää sisään!
Sisään.
Ovi kiinni!
Katso, mitä sait aikaan.
- Minun olisi pitänyt tappaa hänet. - Et voi. Hän on minun!
- Hän piti veistä kurkullasi. - Hän ei ole terve.
Nyt sinä liemeen jouduit.
January, me yritämme ymmärtää tilannettasi.
Se on vaikeaa, meistä kaikista.
Sinä et ole isäni, hän ei ole veljeni
ja hän ei tasan takuulla ole minun siskoni.
- Isä!-Tajuat kai, että olet sekaisin päästäsi?
Minulla on todiste.
Vai todiste? Haluaisin nähdä sen. Me kaikki varmaan haluaisimme.
Se on taskussani.
Mistä sinä sait tämän? En kysy toistamiseen.
- Albert! Älä, Albert! - Se ei ollut hän.
Ilman äitiäsi olisit kuollut sillä hetkellä, kun astuit etuovesta.
- Äitini tappoi itsensä. - Tiedän. Olimme täällä.
- Keitä te olette?-Ihmisiä, joilla et uskonut olevan väliä.
Elämämme ei ollut täydellistä, mutta me tulimme toimeen,
kunnes isänpaskiaisesi astui kuvaan ja muutti kaiken.
- Mitä te teitte isälleni? - Minä korjasin asiat.
Entä Callum?
Arvoton. Täsmälleen niin kuin isäsi.
Sinusta tulee tavalla tai toisella osa tätä perhettä.
Ei koskaan!
Kyllä muuten tulee.
Ei koskaan.
Ei, ole kiltti! Älä anna heidän tehdä tätä! Minä pyydän!
Minä pyydän, Katherine. Äiti, auta minua.
Tämä on omaksi parhaaksesi.
Ole nyt urhea.
Ole kiltti...
Minä pyydän!
Ei! Ei!
Älkää, minä pyydän!
Pyyhi itsesi.
Hän ei ehkä anna sen näkyä, mutta isi oikeasti välittää sinusta.
Minun ei tarvitse kohdella sinua kiltisti.
Ellet usko minua, kaiva Callum maasta ja katso, mitä tein hänelle.
Yritetäänpäs uudestaan.
Kun Katherine oli pikkutyttö, annoin hänelle kaniinin.
Hän syötti sitä joka päivä ja leikki sen kanssa.
Mutta yhtenä talvena tuli niin kylmä, että kaikki eläimet kuolivat.
Meillä ei ollut mitään syötävää.
Niinpä isä otti kaniinin ja taittoi sen niskat.
Hänen oli pakko, että hän pystyi ruokkimaan meidät.
Katherine itki viikkokausia.
Toisinaan täytyy tehdä uhrauksia.
Joskus täytyy tehdä inhottavia asioita...
...suojellakseen rakkaitaan.
On turha piileskellä.
Tulehan nyt.
Tiedät, ettei tuo auta.
Lusikallinen vielä. Tarvitset voimiasi.
Syö.
Teitä on nyt kaksi.
Hyvä tyttö. Hyvä tyttö...
Odottavan tytön ei pitäisi asua kellarissa.
Sinusta on päänvaivaa äidille.
Oikea äiti ei antaisi tämän tapahtua.
Otamme vain meille kuuluvan.
Luuletteko, että saatte kaiken tällä pelillä? Tämä on yhä minun taloni.
Ei, vaan meidän talomme. Se on ollut meidän iät ajat.
Ketään ei kiinnosta. Kyläläiset eivät tiedä isäsi kuolleen.
Eikä heitä totta puhuen liikauttaisi, vaikka he tietäisivätkin.
Hän ei ollut seuramiehiä. Tiedätkö, mitä se tarkoittaa?
Asioiden ei tarvitse olla näin.
Voit saada vanhan huoneesi takaisin ja kuulua oikeaan perheeseen.
- Sinun tarvitsee vain pyytää. - Avaa ovi.
Öitä.
Se on mainio tapa ilmaista itseään.
Maalaa, mitä tunnet.
Silmät kiinni.
Olit aina suosikki, vaikket ollut koskaan täällä.
Äiti kutsui sinua erityiseksi.
Se oli vahinko. Käteni lipesi.
Anna anteeksi.
HAISTA PASKA
Saanko asua taas yläkerrassa?
Lupaan olla kiltisti.
- Miten nukuit? - Paremmin.
Meillä on sinulle yllätys.
Odotahan, kunhan näet sen. Ihastut siihen taatusti.
Se on aivan ihana. Niin on. Tulehan, tänne päin.
Perillä ollaan.
Täältä hän tulee.
Siihen niin.
Ja... yllätys!
Isä ja Laurence kunnostivat niitä koko yön.
- Ne olivat sinun, kun olit vauva. - Mitäs sanot?
- Kiitos.-En ole nähnyt sinun hymyilevän aikoihin.
He sanoivat tappavansa sinut, jos sanoisin sanaakaan.
He olivat pelkkiä palkollisia; hoitivat tiluksia, laittoivat ruokaa, siivosivat.
Tämä on heidän kostonsa- panna sinut kärsimään.
Ja panna minut palvelemaan.
- Mitä minun isäni teki? - Thomas... juotavaa.
Kauniita unia.
Arvasin, ettei sinuun voisi luottaa.
Senkin tyhmä tyttö.
Otatko opiksesi?
Jaloillesi!
Veisitkö tämän Januarylle?
Minä rakastan sinua oikeasti.
Äiti lämmitti sinulle maitoa.
January?
Miksi pidät minua erityisenä? Tämän takiako?
Rauhoitu nyt.
En halua vauvani elävän. En täällä, en teidän kanssanne.
- Ole kiltti ja laske se alas. - Mitä aiot tehdä? Ampua minut?
- Olet hullu. - Kenenhän vika se on?
Haluan lähteä. Haluan lähteä nyt eikä heti.
Miksi? Kukaan muu ei halua sinua.
Minkä muun takia olen erityinen? Eikö isukki halunnut panna sinua?
- Lopeta! - Hän ei koskaan haluakaan.
Hän ei koskaan rakasta sinua niin kuin minua, eikä äitikään.
Jäät aina kakkossijalle.
Ammu vaan. Tee se. Tapa minut.
Tässä ei ole kyse vain sinusta!
En kerro isille tästä.
Tämä jää salaisuudeksemme.
He seurasivat isäsi heikentymistä vuosia tilaisuuttaan odottaen.
Kun Callum soitti onnetto- muudesta, he toteuttivat kostonsa.
Isäsi raiskasi yhden hiilityöläisistä ja sai hänet raskaaksi.
Kun vauva syntyi, hän riisti sen äidiltään ja kasvatti sen omanaan.
Nainen, jota luulit äidiksesi, ei kestänyt syyllisyyden taakkaa.
Kaikki palkolliset tiesivät,
mutta meidän piti vain katsoa, kun hän varttui, ja pitää se salassa.
Oikea äitisi tiesi kaiken ja kertoi sinulle. Siksi sinä karkasit.
Kuka hän on? Kuka on minun äitini?
Tiedät sen jo.
Meidän pitää mennä. Meidän pitää mennä nyt heti.
Minä pyydän. Ole kiltti...
Anna ase tänne.
Mene.
No hei, January.
Sinun pitää rauhoittua ja ajatella asiaa.
En koskaan satuttaisi sinua. Minä rakastan sinua.
Oma pikkusiskoni...
Et siis taida ottaa suihin.
Mitä helvettiä siellä melutaan?
Ei perkele minun talossani!
Saatanan narttu!
Äiti.
Olen kauhean pahoillani.
Minulle tulee ikävä sinua.
Suomennos: Matti Virtanen