Bajnoki gördeszkázó és iró szeretnék lenni.
Szeretném a képemet látni minden újságban.
Meglehet hogy filmsztár leszek.
Más szeretnék lenni mint a többi lány.
Modern no akarok lenni. És utazni szeretnék.
Nyelvekel szeretnék tanulni-- nelveket és torténelmet.
Szeretnék mindenfélét csinálni.
Akarok...
Anna! Anna!
Oh, az az idegesito Leo Koopmann. Azt gondolja szerelmes belém.
Mindig figyel téged.
Anna, szeretnél átjönni...
és játszani Monopoly-t holnap?
Sanne, tudod h az öreganyám jön látogatóba elfoglalt leszek.
Mért nem kérded meg Hannát?
Templomban leszek.
Mien hivoi.
Anna! Anna!
Gyorsan, gyorsan.
Oops. Bocsánat.
Gyorsan...
-Hát, tüntem. -Szia.
Ó, ne. nem mondom hogy rossz szakács vagy.
Persze. Fogadom hogy a férjed...
szereti ahogy az eperlekvárt készited.
Mm-hmm.
-Helló, Kleiman úr. -Helló, Anna.
Miep, hol van apa?
Pillanat. A raktárban van...
Kugler úrral és Van Pels úrral.
Köszönöm, Miep.
mondhatom hogy mien csinos vagy ma?
A gond az hogy túl sok cukrot használsz.
VAN PELS: Túl sok magpor.
Nem elég koriánder.
Én, uh...
Fekete bors és, uh...
fekete gyömbér.
Nem. Közel.
Pim.
Anyád telefonált. Aggódott érted.
Haza kellett volna rögtön menned.
Mit csinálsz?
Kugler úr új receptetket próbál ki.
A keverékedhez még kell egy kis munka de van benne valami.
Ezek eros szavak azt megadom, Kugler úr.
De tudni illik, Van Pels úrnak megtéveszthetetlen orra van.
Anna, egy vicc a számodra.
Micsoda fekete és fehér egyben vörös mindenhol?
Mi?
Az újság.
Igaz?
Érted,vörös?
Mien gyönyörü könyv.
Köszönöm, nagyi.
Mond mennyire volt érdekes eljönni ide egész németországból...
Egyedül? Mesélj el mindent.
Látod? Még mindig annyira érdeklodo mint régen.
Had lássam a könyved. Na had lássam.
Várj. Nagyinak van még egy meglepetése.
És itt a te ajándékod, Anna.
Egy tölto toll.
Nézd, Margot.
gyönyörü.
Örökké vigyázni fogom.
-köszönöm, Nagyi. -Nincsmit.
Annyira örülök hogy eljöttél.
Nagyi mostantól nálunk fog lakni lányok.
-Szeretnétek? -Oh, igen.
AE: Nagyon is.
Anna...
Mért nem próbálod ki az ój tölto tolladat?
Igen, Muszáj lesz--rögtön.
-bocsánat. -De ne sokáig.
A Goszlárok várnak benünket.
Legyél benne biztos hogy elkészüljön.
Hagyd hagy szórakozzon, Edith.
Nagyon elkényezteted, Ottó.
Rögtön haza kellett volna jönnie.
Oh, Éhes vagyok.
És kérlek figyelj a viselkedésedre, Anna.
Tudom--mint Margot.
ugy tudtam szereted a Goszlárokat.
Persze hogy.
Csak azt szeretném ha Hanna Lee családja nem lenne annyira hivo.
Inkább lennék moziban.
MINDENKI: Ámen.
Hitler csak egy betegség, Hans.
Németország meg fog gyógyulni. emlékezz mint mondtam.
És mi tartja vissza azt az orültet hogy megtámadja Hollandiát...
és felszabaditsa a német testváreit?
Ok teljesen mások.
Néha, Ottó, úgy gondolom túl sok bizalmad van az emberiségben.
EDITH: Szegény anyám. Jobbhoz van szokva.
GOSZLÁR ASSZONY: Isten akarata, Edith.
Egy nap, mindanyian haza megyünk.
De addig, valahogy megleszünk.
Légy boldog neked van központi fütésed.
Eresze meg hagy segitsek, Goszlár asszony.
Oh, ez nagyon kedves toled.
Milyen aranyos lány.
Szerencsés vagy.
Hannah két balkezes.
Néha hiányzik az egész napi kisegito...
De nincs pénzünk hogy fizessük a szolgálókat.
A hollandok úgyis beszámithatatlanok--
Tisztán nem számithat rájuk az ember.
Anya?
Anna azt mondta hogy nem szabad szolgáknak nevezni oket.
Mond, "cseléd."
Isten mindent tud, de Anna akkor is jobban tudja.
szereted elkényesztetni magad.
de jobban szereted ha mások kényesztetnek el.
és az rossz emberré tesz?
Jó emberek és rossz emberek csak egy dologban hasonlitanak.
mindketten hibáznak.
csak...
a jó emberek beismerik hogy hibáztak...
és tanulnak belolük.
Mesélj a Paulákról.
Az gyerekeknek való mese, nem kis asszonyoknak mint te.
ó.
De hallani szeteném.
A Paulák itt élnek velünk.
De nem láthadod oket...
de néha ha teljesen csendben vagy...
és nagyon odafigyelsz...
megtudhatod hogy hol bújkálnak.
KETTEN: De vigyázz.
Mert sosem tudhatod hogy meik Paulára szadsz rá.
Jó Paula...
vagy rosz Paula aki mindig valami gonoszat müvel.
Én sosem akartam rosz Paula lenni...
de néha...
néha csak elszökik.
De nem baj.
Addig jó ameddig a jó Paulát tartod a szivedben.
Apa, ok nem lehetnek egy és ugyanaz a személy...
a jó Paula és a rosz Paula?
Hát...
Igen. Gondolom az lehetséges.
Meglehet hogy a jó Paulák csak félnek...
hogy az emberek majd miket gondolnak róluk...
és azért roszak néha.
legalább is én igy gondolom.
Mindig azt mondtad nekem hogy magamnak gondolkodjak.
Igen igy van.
Az újságok azt irját hogy Hitler Hollandiát figyeli.
Hollandia semleges marad bármi is történnyék.
De akkor is ez a sok Náci beszéd rosz az üzletnek.
Kevesebb a türelmem manapság de nem számit.
továbbra is lesznek zsidó belsoségek amit ki kell tölteni.
Ha ha.
Mond áh.
áh.
áh, áh, áh. áh.
De Pfeffer úr nem szabad mig nem házasodunk össze.
Ha ha ha.
Várj!
Ez nem ér! te csalsz !
Anna! gyere ki a vizbol!
Ottó, mondj valamit.
Anna, tedd ahogy anyád mondta.
Szépen játsz a hugoddal.
Tudod hogy neked nem tesz jót ha úszni mész.
Tessék. Száritkozz meg.
Sosem engeded hogy szórakozzak.
Nem szeretném ha lebetegednél. Tudod mien gyenge vagy ugye.
Ahh.
mi is ilyenek lettünk volna, Edith?
Nem, Ottó.
Mi soha nem voltunk ilyenek.
Oh, olyan érdekes vagy!
Hé!
Elvetted az epremet.
Nézd az én két kis flim csillagomat.
Hee hee.
Kérsz még valamit?
Én mért nem lettem meghivva erre a bulira?!
Nézd ez Goszlár úr.
Nézd, ez apád.
Ha ha ha.
Ha ha ha !
GOSLAR: Látod?
És te azt montad nekem o sose jön el hollandiába. Ha ha ha.
Boldog szülinapot, Anna.
Muszály készitenünk egy képet. Egy kép, Kérem.
Igen, apa. -Egy képet?
-Adolf a szülinapi ajándékod?
A lányok és Adolf bácsika.
Hannah, mutass apádra. Mindenki mutssán Adolf bácsikára.
Nagyon jó.
Németország megtámadta Lengyelországot...
és a szabad Danzig városát...
befejezvén a diplomaták hozzájárulását és reményét...
egy békés megbeszéléshez.
A fegyver dördülések hangja elnyomja az elojáró emberek hangját...
és igy a háború firhangja hull le európára.
Kifelé!
Ez a Szvasztika parancsa!
Nyomorult árulók!
-Búúú! -Üljön le!
...hatalmas francia fegyverek vonulnak a front élére.
-Mikor kezd a film? -hamarosan, Anna. hamarosan.
Az állam elso védelmi leple.
Norma Shearer ugye gyönyörü volt?
túlságosan ahhoz hogy elveszitse a fejét.
De nekem azért annyira nem tetszett a király.
Tyrone Power sokkal jóképübb volt.
Mint ahogy a fiú akihez majd hozzámegyek.
Te már választottál is?
Oh, nem. csak sok a kéro.
Mint a szegény Marie Antoinette-nál.
A háború ide nem jön el ugye, Apa?
Nem.
nem hiszem hogy tetszene az a gondolat.
Oh, Anna. A brittek majd elébenéznek Herr Hitlernek.
Eroszakos ismételt kijelentések...
Hollandia neutrális ebben a mostani konfliktusban...
Német hadseregek...
Ez mi?
Anna!
Mit gondolsz mit csinálsz?
Kapj el egyet.
Kérdem én önt, Gies úr...
mit ér egy holland hadsereg Blitzkrieggel szemben?
A frontra majd kerékpárral mennek.
Szeretném ha ellent birnák mondani magának...
de félek hogy nem birok.
mind ez a beszéd az invázióról csak badarság.
Mért nem kezdik? Mi tartja oket vissza?
Te mért nem maradsz ki ebbol?
majd én gondolkodom, Helyetted jó.
Ha. Frank úr hallgat az o feleségére.
És látod hogy o mien? minden választ ismer.
Úvakodjon a házasságtól, Gies úr.
ahogy én tudom, az állásponok túl ki vannak szélesitve.
halja, halja.
A hugom könyörgött hogy küldjem a gyerekeket Londonba...
-hogy ott éljenek vele. -És el fogod?
Hogyan fogok rájuk vigyázni ottan?
okosabb ha együtt maradunk. És a legjobbra reménykedünk.
Ah, itt van számotokra egy vicc.
-Már hallotuk. -Ha ha.
Öt napig tartott az egész.
És most az emberek kiugrálnak az ablakokon.
Hova visz bennünket a pánik, Hans? Megtanultunk hozzászokni.
Hozzászoktunk németországhoz.
Azt akartam hogy a gyerekem más világba szülessen.
és nem mint amit mi itthagyunk
ez Frankfurt már megint.
nem. nem hagyhatom magam ujra ilyesmit gondolni.
nem most.
Van egy ismerosöm aki megcsináltatta tegnap.
nagyon jó, nagyon jó.
Igy jó?
következo. gyerünk. mozogj.
következo a sorban.
Mi történik, Pim? Mért muszály itt lennünk?
ez csak egy fajta formalitás, Anna, mint a szencus.
Tudod, bürokrácia.
Anneliese Marie Frank.
Ottó--Ottó Frank.
WOMAN: Katherine!
Anna, Hannah, várjatok rám.
Ez itt o? nagyon aranyos.
a neve Gabi.
Még mindig nem vagyok vozzászokva hogy van egy kishugom.
fojton lekötelez.
nem szabad elkényeztetned, Hannah. senki se szereti az elkényesztetett gyerekeket.
nem nagyon hiszem hogy tetszik a ruhád, Lucy.
ha nem baj hogy igy mondom.
Anyám hajtott rá hogy viseljem.
Azt mondta hogy egy kis hozzájárulás kell mutatnunk...
bármit is jelentsen az.
Apám dolgozik de már oly régen elment.
anyám azt mondta Hitler majd teremt munkákat itt...
mint ahogy németországban is tette.
Lucy! mit csinálsz?
meny ell azoktól a lányoktól!
nem kell aggódni, Kleiman úr.
majd legyozzük a nácikat a saját játékukban--
papirmunka.
Mivel Pektakon úgy van regisztrálva mint egy zsidó válalat...
muszály egy teljesen ugy válalatot kezdeni...
és a maga engedelmével, Jan...
Gies and Company-nak szeretném nevezni.
bármit amivel segithetnék...
de óvatosnak kell lennie, Frank úr.
a bürokraták csendes egybejátszók.
úgy lesz beirva mint felügyelo igazgató...
és nem lesznek feleloségei.
Kugler úr veszi át a napról napra való ügyeket...
Kleiman úrral együtt.
ez egy tiszat Aryan vállalat lesz...
mind teljesen legális.
papiron, én nem fogok létezni.
Brian, hozza a talicskáját!
valami baj van velünk, zsidókkal?
nem. nem szabad ilyesmin gondolkodnod.
mert valami nagyon rosszat kellett tennünk.
nem.
Én is ilyen kis lány voltam mint te amikor a háború Bécsbe jött...
és nem volt elég az ennivaló.
egy nap, anyám felöltöztetett...
és kivitt a vonat állomásra.
feltett a hollandi vonatra...
egy táblát tett a nyakam köré, és elbúcsúzott.
mért nem szeretett többé?
de igen szeretett.
azért tette azt. itt volt étel...
és családok akik szivesen megosztottát.
én ez akkor még nem tudtam.
betegnek éreztem magam és egyedül, de amikor kissé öregebb lettem...
észrevettem hogy a jó emberek is néha bajba kerülnek...
anélkül hogy valami rosszat tettek volna.
mit gondolsz én jó ember vagyok?
igen. azt gondolom.
csak egy?
a másikat megvegyük késobb mikor majd jobban áll a helyzet.
ez itt a tiéd...
hogy bizonyitsa hogy valaki valahára már egyszer...
egy becsületes holland asszonyt csinál beloled.
Én már becsülees vagyok igy is.
Miss Santroushitz?
Maga van a soron.
Oh ! persze, persze!
Ha ha ha !
És most férjnek és feleségnek nyilvánitom magukat.
még tánc!
Zene és pezsgo.
És ki nem?
két ballábas vagy.
elfogyott.
istenien táncolsz, Miep.
-Oh, köszönöm, Anna. -te is, Jan.
o vezet. én pedig követem.
láthatom a gyürüdet ujra, Miep?
ugyanilyet szeretnék majd ha férjhezmegyek...
és egy férjet mint Jan.
majd megtalálod. én már gentaláltam.
szabad?
Oh, kérem, Curly. csak még egy tánc.
Oh, ülj le, kérlek, Putti.
csak hüjét csinálsz magadból.
remélem nem utasitja el egy hülgy kérését, Frank úr.
hát, félek hogy ebben a pillanatban...
van riválisa, Van Pels asszony.
Mademoiselle.
elbüvölo, uram.
TANÁR: Az ember neve...
aki felfedezte a geometria kezdeti törvényeit nem más mint Pythagoras.
Irják le, kérem.
P-y-t-h...
a-g-o-r-a-s.
Ahem.
Igen?
attól félek hogy bármennyire is érdekesek...
a maga tanitásai, Én csak nem látom.
Ah. hát, um...
maga, maga itt cserélne helyet Miss, um...
Frank. Frank.
Cseréljenek, kérem.
a kocka az átfogón...
AE: tetszenek szemeid, Jaque.
azok voltak az elso dolog amit észrevettem rajtad.
az emberek azt mondják hogy a hajam a legszebb vonásom.
mit gondolsz igazuk van?
igen, persze.
tudod, mi a Merwedepleinben lakunk.
nincs messze. eljöhetnél hozzám ha akarsz.
megcsinálhatjuk a házinkat együtt. az jó lenne nagyon.
szerintem is.
nagyon jó barátok leszünk. ahogy látom.
a Montessori iskolában, nagyon hires voltam.
sirtam mikor Kuprus asszony elmondta hogy nem nehetünk oda többé.
az én iskolámban, voltak nagyon gonosz fiúk.
elkezdtek piszkálni bennünket zsidó lányokat.
annyira féltünk, hogy elmenekültünk.
AE: nem tudom. meglehet hogy igy jobb.
gondolj bele. ha nem lettek volna a németek...
sosem találkoztunk volna.
ez Moortje.
hamarosan kiscicái lesznek...
mert sok kandúrral találkozik.
Anna.
anya, szabadna hogy Jaque itt maradjon éjszakára?
ha o is szeretne.
várj. jobb ötletem van.
átjövök én hozzátok.
beszélhetünk dolgokról amikrol emigy nem szabad.
JACqUE: szeretnél látni valami teljesen varázslatosat?
anyám készitette.
a legjobb emberek szokták hordani a ruháit.
a háború miatt vagyta abba a készitésüket.
ugy gondolja hogy többé nem illoek.
a háború után, én is csak a legjobb ruhákat fogom viselni.
Anne Frank kisasszony isteni volt az esti Prine Bálban...
gyönyörü aranyozott ruhát viselve.
Joop Ter Heul!
olvastad?
háromszor. szeretem Cissy Van Marxveldt.
a kedvenc iróm.
tetszett a rész amikor Leo megkéri Joop kezét?
nesze. én leszek Joop te meg legyél Leo.
fogd a kezem. Joop te sirsz
ereszd el a kezem, Leo.
mi lenne ha azt mondanám te vagy az eggyetlen valódi szerelmem?
Oh, Leo.
csókolj meg, Joop.
Ha ha ha !
Jaque, ha lemondok egy titkot...
megigéred hogy senkinek se mondod el?
igérem.
még sose csókolt meg egy fiú sem.
és téged?
és mien volt, csókolózni?
hát--
majd megtudod.
valódi no szeretnék lenni noi testel.
Ha ha ha !
szeretném tudni hogy milyen érzés. Szabad?
nem.
de legjobb barátok vagyunk, vagy nem?
persze hogy azok vagyunk. örökre legjobb barátok leszünk.
ha egyikünk valaha is el kell menyen...
igérjük meg hogy mindig irni fogunk egymásnak.
igérem.
ha lemérjük egy kör körméterét...
aminek a formulája 2 Pi r--
irják le, kérem.
valódi kis beszédzsák mi, Frank kisasszony?
hát, meglehet meg szeretné osztani a tudását velünk is.
egy kis esszé, meglehet, cime...
kvák, kvák, kvák mondta kvákenbush asszony.
mondjuk 500 szóból.
holnapig.
Ugh. ezek blakout drapériák hogy minden olyan fülledtek érzodik.
ugy érzem mintha fulladnék néha.
az csak mind a fejedben van.
tudod hogy az nem igaz.
én nagyon finom teremtmény vagyok, Frank úr.
nagyon finom.
Mondom én nektek, a németek el fogják vesziteni ezt a háborút.
és mindig azt kérdezlek mikor?
hálásak kell legyünk minden kis áldásért amink van.
áldás? Ottó, tényleg--
a családaink még együtt vannak. az nem elég.
fegyelem, mindenki.
Ahem. "kvák, kvák, kvák, mondta kvákenbush asszony.
"Anne Frank meséje."
gyerünk, Anna. hallgatunk.
"egyszer réges régen volt egy kacsa mama...
"és három gyönyörü kiskacsa akik a tóban éltek...
"amit egy büszke hattyú orzött.
"kvák, kvák, kvák, mondta kvákenbush asszony a gyerekeinek.
"kvák, kvák, kvák, mondták a kiskacsák.
"halkabban ! kiáltott a hattyú...
"a tollait felborzolva.
"csendet, vagy megharaplak és többet nem kvákogtok.
"ez a hattyú nem volt egy jó hattyú. mert fekete hattyú volt...
"és minden kacsa a tóban félt tole...
"de nem kvákenbush asszony.
"te nem fogod megharapni ezeket a gyerekeket...
"mondta a hattyúnak...
"aki ezt válaszolta, úgy teszek ahogy akarok.
"mert ok csak csúf kis kacsák...
"és én vagyok a gazdájuk.
"és akkor elkezdte harapdosni a kiskacsákat.
"mencs meg, anya ! sirtak a kis kacsák...
"és akkor kvákkenbush asszony kvákogni kezdett.
"csak kvákogott, és csak kvákogott, és csak kvákogott.
"hagyd abba! hagy abba ezt az idegesito kvákogást, kiáltott a hattyú...
"a szárnyaival vádve füleit...
"de kvákenbush asszony nem hagyta abba...
"addig még a fekete hattyú el nem repült, hogy sose térjen vissza.
"összeszedte a kacsáit maga köré...
"és eggyütt tovább úsztak boldogan mindörökké...
"énekelve, kvák, kvák, kvák."
erre itt fent.
gondolkodtam. jó ötlet lenne hogy...
átvegyük az épületet ami itt van hátul.
megmutatom mir is gondoltam.
ez két szoba és a fürdö alul...
tetotér a lépcso felett.
nagyon jó laboratórium hely, nem mondanád?
egy hely Van Pels úrnak és nekem...
ahol kifozhetjük a mi kis experimentünket.
-mit mondasz? -persze. mért ne?
a válalat jó. a háború.
van elég hogy tágasodjunk. persze.
FÉRFI: hát itt vagy. következo.
a németek nagyon jótékonyak ma nemde.
négy csillag egy egyszerü textil kuponért.
muszály nekünk is márkásitani?
Úgy néz ki.
és fizetnünk kell a privilégiumokért.
nem fog hiányozni az iskola most ahogy hamarosan vége?
nekem igen. foleg a történelem. szeretem a történelmet.
olyan hosszú séta a Lyeum-ig.
hiányzik a kerékpárom.
személyesen, én örülök hogy az enyém ellopták.
legalább a németek nem vették el.
Oh, kvákenbush kisasszony!
kvák, kvák, kvák!
anyira gyerekesek tudnak lenni néha.
nézd. hát nem csodaszép?
kértem apát hogy vegye meg nekem a tizenharmadik szülinapomra.
a legjobb dolog lesz valaha. a leg feltünobb.
Oh, bocsánat.
Um, te vagy Anna Frank.
egy iskolába jársz az onoka testvéremmel Wilmával.
én Helló. Helló Silberberg.
Oh, helló...Helló. Ha ha ha.
ez a legjobb barátom Jaque.
hogy vagy?
meglehet megengeded hogy vegyek neked egy forró csokoládét?
szeretem a csokoládét. csokoládé?
tényleg Helló a neved?
Helmuth, de öregapámnak nem tetszik...
azért Hellónak hiv.
de a szüleid nem gondolják érdekesnek?
nem tudom. nem láttam már oket négy éve.
teljesen egyedül jöttél?
gondolom nagyon-- nagyon veszélyes volt.
nekem sose volt még olyan kalandban részem.
gondolom nagyinak volt...
de sosem beszélt róla sokat.
meghalt múlt télen. rákos volt.
Oh, sajnálom.
sosem mondhattam el neki mennyire szerettem.
szeretnélek ujra látni...
ha neked is megfelel.
ugye nincs barátnod, ugye?
hát, ott van Orzula, természetesen. o nagyon nagyon szép.
Oh, tényleg?
de nem annyira érdekes mint te.
találkozhatunk szerdánként este.
az öregeim azt gondolják fafaregó órákra megyek...
de valójában csendes találkozókra megyek.
én nem vagyok fanatikus vagy valami.
tudod, legtöbbször mindenki csak ordibál.
szivesebben lennék veled.
hát, itt is vagyunk.
akkor hivhatlak?
aj jó lenne.
akkor szerdáig.
szia.
viszlát.
Aah !
gyere be, Miep.
ülj le.
gondolom semmi kétség hogy olvastad...
ahogy a németek kiüritették a zsidó tartományt...
és idehozták oket mind Amszterdamba.
a mi egyetlen zsidó tanácsunk sürgeti az eggyüttmüködést.
beszéd járja csoportos kitránszporálásról, munka táborokról.
emlékszel azokra a szegény fiukra akiket összeszedtek múlt februárban?
munka táborba vitték oket. egy sem jött vissza.
Miep, van egy nagy titkom amit meg kell osztanom veled.
Edith, a gyerekek, és én bújdosni megyünk.
Van Pels úr és a családja is jönnek velünk.
nem fogom kivárni a nácikat hogy elhurcoljonak minket.
egyszerüen eltününk.
és merre mennél?
ide.
nem értem.
ennek az épületnek a hétsó részébe.
július tizenhatodikán fogunk meglépni.
az kevesebb mint egy hónapja lesz.
Kleiman és Kugler segitettek...
hogy behordjunk némi dolgokat és készleteket lassan lassan.
de kell valaki akiben megbizhatunk némi apróságokért...
mint valami gondnok.
te tudod mennyire bizok benned itt bent az irodámban...
de amit kérek--hát, amit kérek most toled--
igen. megteszem. persze.
gondolkodj, Miep.
nagyon nagy súly lesz, és nem lesz feeloség nélkül.
a büntetések óhatatlanul súlyosak.
azt mondtam igen. és ugy is gondoltam.
köszönöm, Miep.
Anna és Margot, tudnak errol?
nem, még nem.
hadjuk hogy élvezzék az életüket még egy kicsit.
Pim. köszönöm, Pim. nagyon köszönöm.
köszönöm, köszönöm, Pim. Oh, szeretlek, apa.
gyönyörü.
nagyon köszönöm. köszönöm.
o csak izgatott.
elhiszem.
valódi ragyogó lány nem mondnád?
a talpa majdnem mint a valódi bor.
annyira szerencsés vagy.
tudom. Ha ha ha.
Anna, ki az a fiú?
Um, az Peter Van Pels.
mindig valamit kalapál odakint...
a kertben a ház mögött. Csak egy hüje.
anyám azt mondja kedves kell legyek hozzá...
mert az apja Pimel dolgozik.
-szerintem aranyos. -aranyos?
Peter, szeretnél egy kekszet?
-Um... -Anna maga sütötte.
nagyonjó. szeretnék eggyet, köszönöm.
-gyere be. -köszönöm.
szólok Annának.
-Helló. -szia.
jónapot, mindenkinek.
üljetek le.
mindenki.
a show hamarosan kezdodik.
Oh, Anna, ezek neked vannak.
-köszönöm. -szivesen.
tudom mire gondolsz...
de én nem vagyok szerelmes senkibe se.
csak barátok vagyunk.
HELLÓ: a nagyszüleimnek nem tetszik hogy találkozunk.
azt mondják nem vagy eléggé idos.
hát, nem kellene semmit se csinálnod...
amit a nagyszüleid nem eresztenek.
szerelem mindig utat talál.
akkor látlak késobb.
-viszlát. -szia.
Margot, mit gondolsz Hellóról?
o--o nagyon jó.
és finom.
könnyü látni hogy szerelmes beléd.
Igen. de foleg érdekes.
milyen idos voltál amikor eloször megjött?
Anna? kilányok nem szabadna ilyesmirol beszéljenek.
idegesit hogy még kislány vagyok.
no szeretnék lenni.
hát, ez külömbözik minden lánynál.
Asszonynál.
majd eljön az idod.
csak türelmesnek kell lenned.
és mijen soká?
-Frank? -igen.
itt irja alá.
Margot.
át kell mennyek Van Pelsékhez.
ne válaszolj az ajtóra még vissza nem jövök, megértetted?
mért? mi történt?
az--az apádat behivták.
de ne aggódj. van terve.
visszajövök amilyen gyorsan csak tudok.
Annának meg kell mondani.
gyengéden mond e ahogy csak tudod.
és ne feledd, teljes csöndben kell lenni.
azt kell gondolják senki sincs itthon.
-érted. -igen.
Anna.
gyere be, ülj le.
mi történik?
eljöttek Margotért.
mindig azt gonoltuk hogy ottóért jönnének vagy értem.
de sose a gyerekekért.
hol van Ottó?
meglátogatja a barátait a Truat kórházban.
a tizenhatidkra terveztem, de ez mindenen változtat.
Ottó majd tudja mit kell tenni.
Apa. azt gondoltam sosem látlak többé.
Oh, ne légy buta, Anna.
Mi történik?
Anna, figyelj most rám.
Azt akarom hogy te és Margot öszepakoljatok egy táskába.
Holnap már nem lesz ido.
-apa, mi történik? -elmagyarázok mindent késobb.
-mennyetek. -gyere.
hivd Kleiman urat. nála vannak az utasitások.
keresd fel Miepet és Jant. Mond nekik hogy jöjjenek ide, és...
és tünj el az utcákról a kijárási tilalomig.
ezek a képek fontosak.
Anna, tudom hogy nehéz, de megértonek kell lenned.
nem érdekel.
a csillagaim jelentenek mindent a számomra.
Jaque van a telefonon.
-Jaque? -igen.
és jusson eszedbe...
Helló, Jaque?
Anna, nem fogod elhinni.
Joopnak babája született.
gondoltad volna hogy valaha anya lesz?
ki?
Joop. Joop Ter Heul.
még nem láttad az uj Cissy Van Marxveldt könyvet?
már félig elolvastam.
istenien hangzik.
majd eljövök holnap. el birjuk olvasni együtt.
te lehetsz Joop, és én meg Leo...
csakis ugy mint a múltkor.
persze.
találkozunk holnap.
alig várom hogy megmutassam a boritót.
annyira csodaszép.
most le kell tennem.
megérkeztek a vendégek.
-viszlát, Jaque. -igen?
Miep és Jan.
erre gyertek.
menny, most, fejezd be a ruhák csomagolását.
Jan.
Frank úr, hadja, majd én.
Mm-hmm.
Jan, segits Frank úrnak.
ez majd vélre vezeti az embereket.
ha valaki rákérdezne...
mond hogy elmentünk Svájcba.
Oh. ezt küld el anyám cimére Bautzenbe.
érted.
tudod mit kell tenned.
holnap.
meddig fognak bújdosni?
pár hétig.
meglehet egy hónapig, kettoig.
amig a háború befejezodik.
hová fogunk menni?
a városban valahová?
-az országban? -megtudod holnap.
mind együtt leszünk. az a legfobb dolog.
birok majd irni Jaquenek?
sosem tudhatja meg.
Moortje?
vihetem Moortjet magammal?
sajnálom.
itt hagyunk egy kis ételt és egy kis cédulát a szomszédoknak.
ez nem ér!
ne. ne.
ne aggódj. hamarosan találkozunk.
Siess, Margot, mielott kivilágosodna.
szia.
kérlek...
befelé, mindenki.
minden jó lesz.
majd meglátjátok.
Edith.
hadj mindent.
Moortje.
nem élhetünk a múltban, Edith.
csakis a jövoben.
Hmm?
Anna, gyorsan, kérlek.
MA: majd beszélek a fivéremmen.
és Margot?
-itt vár. -Oh, köszönöm istenem.
kedves Jacqueline...
te vagy az eggyetlen személy akinek irhatok a történtekrol...
de meg kell igérned hogy senkinek sem mondod el.
és ne válaszolj egy kérdésre sem hogy merre mehettünk.
mert ha igen, az nagyon veszélyes lehet számunkra.
mivel neked sosem kellet még eddig eltünnöd...
de azért még mesélhetek arról hogy hogyan is élünk.
ugy nevezem a búvóheünket "a titkos melléképület. "
és bármennyire is furcsa, eléggé kényelmes itt.
csodálkoznál ha megtudnád...
hogy apám irodája felett vagyunk.
fel a hátsó lépcson és egy kis ajtó mögött.
nyisd ki az ajtót, tegyél egy nagy lépést...
és voila.
apa és anya szobája a pontosan a lépcso alatt van.
Margot és én mellettük vagyunk.
és még van fürdonk is.
fent, van egy nagyobb szoba konyhával.
a Van Pelsek alszanak ott este...
de nappal, az egy hatalmas nappali.
mi fent kell maradjunk...
ameddig a munkésok az épületben vannak.
Peter Van Pels szobája itt van félre...
sokkal kisebb mint az enyém.
és van egy tetotér ahova pakolni lehet.
mind a két oldalon raktár épületek vannak...
és szomszédok vannak mindenütt.
láthatatlanok kell legyünk nappal és éjszaka is.
eloször, csak apa és én...
csináltuk a legtöbb munkát.
anya és Margot végre túlestek a sokkon...
és segiteni kezdtek.
ingek.
Lenyügözo volt látni hogy mennyi mindent...
sikerült apának kicsmpészni ide.
nem és voltam az egyetlen aki hozott emlékeket magával.
apa meghagyta a régi katona táskáját.
nehéz volt mindanyiunknak...
nem is gondolva az életre amit magunk után hagytunk.
hiányzik a régi szobám...
de legalább megmaradtak a film csillagaim akikkel barátkozhatok.
egy kis szerencsével...
mindanyian boldogok lehetünk itt amig visza nem megyünk haza.
és most a mi kis melléképületünk tényleg titkos.
Kugler úr és Kleiman úr egy kis könyves polcot készitettek...
amit a bejáratunk alé tettek.
óvatosnak kell lenned ha lemész a lépcson...
hogy lehajolj eléggé és ne üsd semmibe a fejed.
minden készen állt...
mire Van Pelsék megérkeztek július 13.án.
-itt vannak. -szép. gyertek be, gyertek be.
kell egy kis oxigén.
hát, mondtam Van Pels úrnak...
hogy nem megyek sehova sem az én kis pottym nélkül.
Peter Van Pels...
amennyire buta, elhozta a macskáját...
még ha apa mondta is neki hogy ne tegye.
Van Pels asszony kérte tolem hogy szeressem Petert mint a bátyámat.
de az lehetetlen.
anya azt mondja hogy szégyenlos, de én ugy gondolom hogy inkább unalmas.
most meg egy uj vendégünk kell jöjjön.
a minap, apa kijelentette...
hogy van lehetoségünk megmenteni egyik ismerosünket.
Pfeffer úr kérdezett egy búvóhelyrol.
de, tudjuk hogy ez csa fokozni fogja az aggódásod...
igy a végso döntés rajtad múlik.
ugyan annyira veszélyes ez hétnek mint ahogy nyolcnak is.
tehát megbeszéltük.
amirol beszélhetünk hogy...
Pfeffer úr meglehetosen zseniális...
egy fogorvoshoz képest.
ennyit tudtam most irni.
hiszem hogy majd újra találkozunk, Jacqueline...
de nem hiszem hogy mielott befejezodne a háború.
addig is, egy kis puszi a legjobb barátodtól, Annától.
-jó reggelt, Miep. -jó reggelt, Frank úr.
jó reggelt, Miep. hát itt vagy.
egy kis cigaretta, ha nem bányja, Miep.
és egy kis menta tea. manapság...
ijeszto ájongásaim voltak.
eggyes dolgokat nehezebb és nehezebb beszerezni.
bármit is tehetsz, nekünk jó lesz.
mond, Miep, mi újság?
láttad Jaquet? van egy levelem a számára...
de apa nem ereszti hogy odaadjam.
ahogy befejezem a vásárlást beszélhetünk.
és mi van a barátunkal Pfeffer úrral?
nem bir holnap jönni. páciensei vannak.
mien gondolat!
-hogy meri. -holnap péntek.
mond Pfeffer úrnak várjuk hétfore.
az az egész ido amit adok neki hogy mindent befejezzen...
és egy nappal sem többet.
majd meglátom.
Miep, emlékszel az egyik elárusitónkra, Wihtor úrra.
Mm-hmm. elvehetem a kabátod?
hogy megy az eladás?
-Oh, tessék? rosszul. -Mm-hmm.
a nyár fojamán, nagyon rosszul.
hallom...
Noir.
er, er.
black.
Ah.
Oh,Pfeffer úr.
Pfeffer úr.
de...te... te svájcban vagy.
nem, nem, az csak egy mese volt.
-Helló, Pfeffer úr. -Frank úr.
-isten hozta. -Pfeffer.
-hát, it is vagyunk, Pfeffer úr. -örülök hogy találkoztunk.
ne aggódj. ez csak ilyen...
amikor a munkások odalent ebédelni vannak.
a nap további részére csendes.
meg kell tanulnod a szabájokat, persze.
van egy pár szabáj.
Pfeffer úr méltányolja a fegyelem értékének.
itt a nyugalom az ellenségünk.
a mottónk és a reményünk.
figyeld a Porosz tisztet.
reggeli 9:00 órakor van...
kivéve vasárnap és ünnepeken akkor 11:30.
az ebéd 1:15tol 1:45ig.
és akkor fogadjuk a vedégeket.
vendégeket?
a segitoinket, persze. ide.
köszönöm.
vacsora az esti hiradó után...
az égoket kikapcsolni pontosan 10:00kor.
beszél franciául, Pfeffer úr?
igen, igen. beszélem a nyelvet.
Comment ça va, kisasszony?
az mit jelent?
szegény Charlottom.
azt gondolja hogy elutaztam az országból.
ki hinné el hogy itt vagyok egész ido alatt...
Amsterdam kellos közepén?
kér még egy kis zöldséget, Pfeffer úr?
köszönöm.
ugy gondolom hogy mi itt mindanyian nagyon szerencsések vagyunk.
az nagyon ostoba dolog igy mondani.
én nem gondolom hogy ostobaság.
ez egy csoda nem sirok többé...
a barátaimra gondolva.
szedi még a velérium cseppeket? csendben legyél.
Putti, elveszed az étvágyamat .
a gyerekek nem tudják mi történik a világban.
nem mondod.
hol van a párnám?
mit tettél vele mostan?
megettem.
honnan tudjam én hogy hol van?
mindent elveszitesz.
tessék!
a jóslataid sosem válnak valóra.
mikor tévedtem én valaha?
és mikor volt valaha igazad?
kicsit furcsálom hogy Anna bent van ott Pfeffer úrral.
olyan öreg.
Anna még gyerek. nem fog neki szmétálni.
olyan jókat szórakoztunk régen.
mielott megházasodtunk, akarod mondani.
Ah, mindig ilyen sokáig vagy bent?
csakis addig ameddig kell.
beszélnem kell apáddal.
ne nyúlj hozzám.
hallgas rájuk.
minden este, ugyanaz a lárma.
más lett volna a Goszlárokkal.
két gyerek és egy az úton.
már megbeszéltük ezt, Edith.
és ha a gyerek sirni kezd, akkor mi?
kiadott volna minket.
ez nem egy hely egy terhes asszonynak mint o.
legalább birtam volna rá vigyázni.
még mindig nem tudom elhinni. anya és gyermek, mindketten halottak.
anya, ne.
más lett volna ha...
ha ott lettem volna segiteni.
azt nem tudhatod, Edith.
hát ez az, Ottó.
sosem fogom tudni.
meg kell próbálnod nem gondolni a dolgokra a falakon kivül.
tudom hogy nehéz...
de nem lehetünk felelosek mindenkiért.
csak magunkért.
-nem szabad ezt tenned. -nem segithetek rajta.
szeretem nézni az embereket.
néha kitalálok meséket róluk...
elképzelve hogy mien az életük.
mien lenne a miénk ha...
MARGOT: Anna.
Margot, nem nézek ki máshogyan neked?
máshogyan?
Anna, tán nem...
azt akartam hogy az én kis titkom legyen egy ideig.
csak Miepnek mondtam el.
hozott nekem egy pár dolgot a gyógyszerésztol.
örülök neki, komolyan.
de ha végre az emberek befejeznének ugy bánni velemi mint egy gyerekkel...
el leszel foglalva suli után?
GIRL: mit gondolsz van zsidó iskola svájcban?
persze hogy van...
csak ott nincsenek németek akik hajtanak hogy menned kell.
még mindig nem hiszem hogy itt hagyta a cipoit.
olyan büszke volt rájuk, emlékszel?
-tényleg láttad oket? -igen lent a földön.
mintha csak lerázta volna oket.
láttad véletlen a naplót?
-eltünt. -de kerestük.
sajnálom.
sajnálom, a--
a feleségem.
elvitték tegnap este.
-ezt küldte neked. -láttad Fritzet?
még el sem mondhatod hogy hol van?
nem tudom.
-ügyelj hogy megkapja. -természetesen.
-köszönöm. -Mm-hmm.
mond meg neki hoigy szeretem, hogy várok rá.
Mm-hmm.
Aah !
isten verjen, ti állatok.
CHURCHILL RÁDIÓN: voltak katasztrófák...
sokkal véresebbek...
mint amit mi eddig végigéltünk.
de a végén...
minden ellentétek összeestek...
minden ellenfelünk feladta magát.
nem birom hallani azt az embert.
néha még csak nem is értem mit mond.
ez nem a vég.
lehetséges hogy az eleje a végnek...
és természetesen a vége a kezdetnek--
tudja hogy ez mit jelent, Frank úr?
Ah, Putti!
ha engem kérdez a brittek több idot kellene fogyaszanak...
németországot báombázva...
és kevesebbet teát iszogatva.
halgass már.
Shh.
-hagyd a sületlenségeket. -és próbáld meg megjavitani ezt.
minden alkalommal amikor megpróbálsz megjavitani valamit csak roszabb lesz.
az amerikaiak, Ottó, mért nem jönnek?
mi tartja oket vissza?
tele van a kezük a harcal a japánok ellen.
nem szabad elveszned, Edith. az invázió jön.
itt lesznek hamarosan.
igen, de...mi is?
apa, megkérdeznéd kérlek Pfeffer urat...
mért gondolja hogy ez annyira ésszerutlen tolem...
hogy ragaszkodom hozzá hogy csak én használjam a saját iróasztalom?
van fontosabb tennivalóm is.
munka, érted?
az mellett, van más hely is ahová mehetsz.
ez a te irásod...
fojtathatod a kamrában is, talán.
csak egy napló, végtére is.
-gyerekes idovesztés. -gyerekes?
no, no, nem muszáj veszekednünk.
amit én ajánlok az ennyi...
uh, Anna használhatja az asztalt mondjuk, kétszer hetente...
4:00tol délután 5:30ig...
és Pfeffer úr használhatja a hetralevo idoben.
de, Pim...
megbeszéltük?
mindenkinek kell hozni kisebb áldozatot, Anna.
rám gondolsz. nekem kell áldozatot hoznom.
és az nem kicsi. nem vagyok már kislány.
Pfeffer úrnak joga van az asztalhoz.
és nekem nincs jogom?
én is ugyanolyan nehezen dolgozom mint mindenki más itt.
csak nem akarom hogy ez az ember...
beleavatkozzon a magán gondolataimba.
ez könnyen orvosolható, nem gondolod?
van megoldásom.
tessék.
ez majd megorzi a naplód a kukucskáló szemektol.
köszönöm, apa.
az én kis asszonyom.
-bocsásson meg. -Oh.
sose engedd hogy azt mondják hogy Anne Frank sikertelenül járt...
az o ugy nevezett tanulmányaiban az én figyelmem alatt.
köszönöm.
az én Pimem !
segits!
PETER: ugy gondolom a repteret bombázzák.
gyere el attól az ablaktól.
ne félj. figyelj, azok britt repülok.
-azért jönnek hogy megmentsenek. -nem, ez nem ugy hangzik.
Peter, gyere le !
mit csinálsz?
nem mindenki egy ex-katona itten.
Aah !
ez az én partnerem Kleiman úr.
örvendek a szerencsének.
-a mi lecserélhetetlen Miepünk. -Helló.
-és Bep. -örvendek a szerencsének.
ez itt Van Maaren úr.
O veszi át a helyet mint elojáró.
mind addig amig Bep apja meg nem gyógyul hogy viszatérjen.
nem vagyok beszédes...
de ha kemyényen dolgozó munkást keres...
-én vagyok az embere. -jó.
mutassa meg Van Maaren úrnak a raktárat, kérem, Bep.
majd én
az eladóink a megrendeléseket Bepnek adják egyszer egy héten.
minden amire ki kell töltenie a megrendeléseket itt található.
két fajta Pektakon termékünk van--izesitok és lekvárok.
Wow, ezért szép kis pénzt lehetne szereni...
a fekete piacon.
arról én nem tudok.
Uh, az iroája itt bent lesz.
mire van ez a kék festék?
Ah, az arra van hogy az izesitot el lehessen rejteni fény elol.
Hmm?
mit gondol Miep?
nem bizik benne. szerinte csak egy lopó.
egy lopó?
Ah, o csak nagyon védelmezo.
AE: a borsó takaritás oly unalmas.
sosem leszek háziasszony.
mintha börtönben lennék.
csak átmeneti.
apád hamarosan viszajün, biztos vagyok benne.
nem.
azt mondják rákos.
mennyi szenvedés van ebben a világban.
csak ennyit tudsz mondani, anya?
ez csak mindent roszabbá tesz.
oszintén, nem tudom hogyan tudsz enyire merev lenni néha.
Anna! igy nem beszélhetsz az anyáddal.
ne hallgass rájuk, Bep.
tudod e én mit teszek...
mikor a dolgok bonyolultá válnak?
felmegyek a lépcson.
ott van egy ablak a tetotérben...
ahonnan láthatod az öreg gesztenye fát az udvarban.
neki vannak a legszebb ágai.
amikor teljes virágzásban vannak...
csodaszép.
amikor kinézek...
jobban érzem magam valahogy.
elgondolkodtat...
mi ha isten sokkal közelebb van mint ahogy egyesek gondolják.
ezt valameik könyvedben olvastad?
mien tudás kedvelo lettél.
gondolom csak reménytelen eset vagyok.
elnézést.
nem gondolod hogy bocsánatot kellene kérned anyádtól?
néha olyan kisérleti tud lenni.
te magad is csak egy kisérlet vagy.
mindeg emlékeztetnek rá az emberek.
ez csak természetes egy lány számára, um--
vagyis, fiatal asszony számára ebben az években.
hagyd!
nem akarom hallani hogy ugyan olyan vagyok mint más lányok.
mert nem igaz.
én én vagyok. Anna Frank.
Anna, az anyád a te leghüségesebb védelmezod.
hallottam ot Van Pels asszonnyal.
o a te barátod.
nem akarom hogy a barátom legyen.
azt akarom hogy az anyám legyen.
valaki akire felnézhetek.
Hogy példát mutasson.
anyád egy kedves, odaadó asszony.
egy kötelességet tudó feleség, és...
viseli ezt semmi panasz nélkül.
mindig az o pártját fogod.
de láttam ahogy megcsókolod.
ugyanugy csókolod mint ahogy engem és Margot.
és ugy gondolom nem is vagy belé szerelmes.
soha többé ne mond ezt.
nem szeretnéd ha elvenném a naplód, ugye hogy?
apa.
bocsánat.
nagyon nagyon sajnálom.
én csak-- nem tehetek róla hogy hogyan érzek.
anya és én...
olyan külömbözoek vagyunk.
mint a nappal és az éjszaka.
semmit sem ért velem kapcsolatban.
próbáltad te valaha megérteni ot?
Anna.
jól vagy?
biztosan elaludtam.
mióta figyelsz engem?
Oh, csak hogy feljöttem. becs szó.
Um, bab a raktárból.
mindenki elment már, igy biztonságos felhozni oket.
Mmm.
mit gondolsz mit csinálsz?
mi van abban az épületben ott hátul?
az nem hozzánk tartozik.
valóban?
maga ebéden kellene legyen. kifelé.
meny.
Vannak itt bent zsidók?
igen vannak itt bent zsidók.
Kifelé zsidók!van öt perc idejük!
Kugler iratai egyre hanyadabbak.
a firhangok a elülso irodában...
megint nyitva vannak.
mindig nyitva vannak hétvégén, Pfeffer úr.
Oh, bocsánat. elfelejtettem.
mond el nekem, hogyan szedjek be papirokat?
senki sem fogja látni.
mindig igy kezdodik.
senki sem fogja látni. senki sem fogja hallani.
senki sem fog figyelni semmire.
és akkor?
Helló, Peter.
Szia.
hoztad a kenyeret?
add ide a kulcsokat. birom egyedül is.
és szabaduljon meg attól a macskától.
érdekesen nézel ki.
mintha anyád egyik drága szorméjét hordanád.
hüje.
szerintem állati ahogy viselkedik veled.
ne figyelj rá.
igy viselkedik amikor nem szivta el a cigarettáját.
szeretem amikor mosolyogsz.
valóban?
mintha a szemeid csillognának olyankor.
szépek a szemeid.
nem. én nem vagyok szép.
de igen, az vagy.
nem, nem vagyok.
hát, csak hinned kell nekem, akkor.
MA: ezt itt lemérted?
Ah. csodálkoztam hogy hová tüntél el.
köszönöm.
akkor az a maga bukszája?
most mondom.
maga bent volt a raktárban az este?
igy igaz.
mért?
nekem nem kell magyarázkodnom magának.
egy nevezetes Frank úr...
nem dolgozott ebben az irodában régebben?
egy zsidó?
mi köze van annak akármihez?
mi türtént vele?
O...éltünt.
eltünt?
igy igaz.
most, ha megbocsát...
ha véletlen jutalmat akarna...
Sajnálom , hogy csalódást kell okoznom.
Oh, már megkaptam a jutalmam.
Forditotta Tamás Csányi