Hvis nogen nogensinde spurgte dig, hvordan jeg var.
Hvordan Marilyn Monroe egentlig var.
Hvad ville du svare?
Meget er skrevet om Marilyn Monroe -
- så detaljer af hendes liv bliver farvede glasstykker i et kalejdoskop.
Læser man tilstrækkeligt og flytter på brikkerne, danner de et mønster.
Over 1000 bøger er skrevet om Marilyn Monroe.
Venner og elskere har fortalt.
Samt forskere, historikere og berømte forfattere.
"Glem alle de billeder, du har af denne person."
"Da jeg mødte hende, var hun en enkel, ivrig ung kvinde."
"Jeg kendte hende bedre end nogen anden, men alligevel slet ikke."
"Sex var som is for hende."
"Vi er besatte af spørgsmål, som ikke besvares. Skønhed er mystik."
Længe efter hendes død tilfører Marilyns egen stemme mere.
To kasser med personlige papirer blev fundet for nylig.
Hvad tror jeg? Hvad er sandhed?
Jeg tror på mig selv. Selv mine mest uhåndgribelige følelser.
Jeg var vågen hele natten igen. Hænderne ryster af skriveriet.
Men det skal bare ud.
Dagbøgerne, brevene og digtene viser Marilyns tanker og følelser.
En mosaik af hendes indre verden.
"Gid jeg var død. Langt væk herfra."
"For at leve anstændigt og produktivt skal jeg arbejde."
"Jeg kan måske aldrig gøre det, som jeg håber på."
"Men jeg har i det mindste håb."
EN HISTORIE OM MARILYN MONROE
Her er det hus i det eksklusive i Brentwood i Los Angeles -
- hvor Marilyn Monroe døde med et glas sovepiller ved sengen.
"Marilyn er væk. Hun gled væk, hinsides den sidste pilles horisont."
"Ingen ydre kraft var stærkere" -
- "end hendes egen evne til at trykke sig ned."
Marilyn Monroes død var forårsaget af en overdosis beroligende midler.
Det var sikkert selvmord.
"Vi ved ikke, om det gik sådan til."
"Hun kan have forkludret sig over den sidste grænse" -
- "med gråd i hjertets sidste hjørne og ingen stemme, der svarede."
"Hun kom til os i al sin mors tvivl."
"Og forlader os hemmelighedsfuldt."
MARILYN ER DØD
Selvom vi ikke tror, det var bevidst, er det okay ikke at vide det.
Vi ved ikke, hvad der skete.
Marilyn Monroe var en legende.
Hun skabte en myte om, hvad en fattig pige kunne opnå.
Jeg mangler ord for at beskrive myten og legenden.
Jeg kendte ikke Marilyn Monroe. Det gjorde hun heller ikke.
Vi taler om Marilyn som en Askepotfigur.
En forældreløs pige, der bliver den smukkeste prinsesse og går til bal.
Og så slutter historien tragisk, og hun dør alene.
En moderne græsk tragedie. Grækerne har Ødipus. Vi har Marilyn.
"Monroes evne til at leve i vores fantasi er kun fortsat."
"I skrivende stund er hun mere kendt end de fleste filmstjerner" -
- "verdensledere og tv-personligheder."
"Det, der forbløffer er, at hun sjældent er taget alvorligt" -
Norma Jeane Mortensons opvækst var fattig på børnehjem i Californien.
"Som lille var mit første ønske at blive skuespiller."
"Jeg var skuespiller for sjov i flere år, indtil jeg fik et job."
"Havde jeg ikke fundet en måde at arbejde, havde jeg været" -
- "som en fisk på land. Sprællende."
"Og meget mere nervøs. Håbløs!"
Efter en kort tid som model -
- møder hun en af Hollywoods største castere.
"Det eneste, man kan holde fast i, er at virkeliggøre nuet."
"Livet begynder nu."
JULI 1946
Min sekretær sagde: "En smuk pige er her uden en aftale."
Jeg sagde: "Man behøver ikke en tid. Send hende ind."
Ind kom den sødeste pige, man har set.
Gyldent hår, en lille kjole, 22 år gammel.
Hun sagde, hun ville være filmstjerne.
Jeg sagde: "Så skal du skifte navn. For mig er du en 'Marilyn'."
Hun syntes, det var fint. Vi havde fornavnet.
Hun spurgte, om hun kunne tage sin mormors navn.
"Monroe". Marilyn Monroe.
- Fem-otte. - Optagelse. Kameraet kører.
"Vi øvede min første store scene. Så begyndte den."
"Jeg bad tavst. Det her var starten. Jeg skulle være filmskuespiller."
"Det her var min store scene: Jeg gik over scenen."
"Jeg tændte en cigaret, inhalerede, blæste røg ud, gik tilbage."
"Så ud ad vinduet, sad ned og gik så ud."
Hun tog dramatimer i tre timer og spiste frokost.
Så havde hun danselektion i en time, sanglektion i en time, fægtning i en.
Derefter red hun.
En dag spurgte jeg, hvorfor hun sled så hårdt.
De andre sov sommetider til 11 efter at have været ude.
Hun sagde: "Mr. Lyon."
"Jeg vil være forberedt, når chancen kommer."
"Det her skal jeg gøre:"
"Tage mig af mit instrument. Personligt og fysisk. Træne."
"Finde en at tage dansetimer hos."
"Hvis muligt tage mindst et universitetsfag. Litteratur."
"Observere mere. Ikke kun mig selv, men andre og alt."
"Tage tingene for det, de er værd."
MARILYN MONROES DRAMALÆRER
"Det begyndte i 1948, da jeg var dramalærer ved Columbia Studio."
"Min arbejdsgiver sagde, han sendte en pige."
"Hun hedder ... Han tøvede, og jeg hørte ham bladre blandt papirerne."
"Hun hedder Marilyn Monroe. Se, hvad du kan gøre."
"Jeg var ikke imponeret."
"Hun var hæmmet og stiv. Hun kunne intet uden manus."
"Vanen at tale uden at bruge læberne var unaturlig."
"Hendes skrigende røst gik mig på nerverne."
"Jeg bad hende om ikke at tale, før vi var kommet videre."
"Men hun elskede at arbejde og kom pligttro."
"Må anstrenge mig meget, meget, meget mere."
Natasha Lytes var vigtig for Marilyns skuespilkunst.
Hun var sammen med Marilyn i seks år og 22 film.
Hun udviklede hendes træk. Den hviskende stemme, gangen.
Hun forsøgte at få hende til at bruge kroppen kreativt i skuespil.
Mr. Grunion. Kan De hjælpe mig?
Jeg har lidt sand. Hvad drejer det sig om?
- Nogle mænd følger efter mig. - Jaså? Gad vide hvorfor.
"Jeg følte dengang og nu, at jeg lagde verden for hendes fødder."
"Folk spørger, om jeg kan male eller skrive. Ja, jeg kan."
"Engang malede jeg en lejlighed. Når det gælder om at skrive?"
"Jeg har skrevet nogle digte. De er personlige."
"De handler om mine observationer."
"Pigen havde dårlig uddannelse og kun viden gennem egen erfaring."
"Hun var en enkel, ivrig ung kvinde, der cyklede til lektionerne."
"En sød ung pige, som Hollywood lagde ned på ryggen."
"Alle unge skuespillerinder sås som et bytte, der skulle belejres."
Hun begyndte at have affærer. Hun gik i seng med fotografer og producere.
Alle ved, det var rollebesætternes system, der gjaldt i Hollywood.
Det var sådan, man måtte gøre.
"Herregud, jeg ville blive bedre. Forandres. Lære det."
"Jeg ville ikke have noget andet. Hverken mænd, penge eller kærlighed."
"Kun evnen til at være skuespiller."
Hun er pragmatisk. "Selvfølgelig gik jeg i seng med producere."
Det gjorde alle. Ellers vidste man, at andre ville gøre det.
Du ser godt ud. Du ser godt ud her også.
Her har vi en fransk cowgirl.
"Alle synes at have vidst, at Darryl Zanuck ville i seng med stjernen" -
- "så produktet fik stemplet 20th Century Fox."
Det er Zanuck.
Fox' studiechef Darryl Zanuck kunne ikke lide Marilyn.
"Marilyn passede ikke til hans koncept."
"Hans hemmelige formel tjente store summer til selskabet."
"Formlen lød: 'Lav godt lort.'"
"Marilyn Monroe? Alt for syndig til godt lort."
Han respekterede hende ikke. Han så hende som en dum dulle.
I starten fik hun roller som lykkejæger og sexbombe.
- Skal vi spise middag sammen? - Hvor?
Et sted uden tøjtvang. Din lejlighed?
Her er min datter, mrs. Denham. Det her er Joyce Mannering.
Din far har været så dejlig, at jeg også vil kalde ham far.
"Foryngelseskuren".
- Er du ikke lidt tidligt på den? - Jo.
Mr. Oxley klagede nemlig over min tegnsætning.
1950 var året, hvor publikum begyndte at lægge mærke til Marilyn.
I 1952 blev hun stjerne.
I 1952 blev det afsløret, at Marilyn var model i en nøgenkalender.
Billederne var blevet taget i 1949.
Gamle nøgenbilleder forstyrrer.
PR-afdelingen kom og spurgte -
- om jeg havde poseret til en kalender. "Ja, hvorfor det?"
"Jeg vil ikke blive straffet for det."
"Eller være bange for, at mine kønsorganer skal ses. Og hvad så?"
"Når filmselskabet hører, at hun havde poseret nøgen" -
- "har en forfatter ret til at finde på følgende dialog."
"Spredte du benene?" "Nej".
"Så man dit røvhul?" "Bestemt ikke."
"Var der nogle dyr med?" "Jeg er alene. Det er nøgenbilleder."
"Du skal benægte, at de blev taget."
"En anden blondine gjorde arbejdet. En, der var uheldig at ligne dig."
Der opstod stor uro. "Sig, at det ikke var dig!"
Jeg sagde: "Men det var mig." De var meget misfornøjede.
Så indså hun, at de kunne udnytte det.
"Hun siger sandheden til en sladderjournalist."
"Den faktoide sandhed."
"I 1949 var hun bare en bange ung blondine, der ville være kendt."
"Hun poserede udstrakt på rødt fløjl til et kunstnerisk foto."
"Fordi jeg var flad og havde brug for pengene.'"
"Nu var jeg 25 år."
"Mr. Zanuck gav deres producere ordre til at finde en rolle til mig."
"Jeg begyndte at optræde i den ene film efter den anden."
Hun blev et stort navn i USA takket være skandalen.
En del af skandalen var, at Marilyn nægtede at sige undskyld.
Og hun nægtede at benægte det.
"Min krop er min krop. Hver eneste del af den."
Verden var parat til det.
KVINDENS SEKSUELLE ADFÆRD
Sexmoralen ændres, og hun går i spidsen for det.
Hun varsler en seksuel revolution, der kobles til Betty Friedan -
- men som ikke var sket uden Marilyn Monroe.
Da Hugh Hefner lancerede Playboy i 1953 var Marilyn en stor stjerne -
- og han købte billederne og lancerede Playboy bagsiden -
- uden at betale eller takke hende.
Hans formue bygger på billederne, som Marilyn fik 50 dollar for.
Frem med brandslukkeren.
I "Niagara" var der en scene, hvor hun går væk fra kameraet.
Hendes bagdel gør mirakuløse, sexede ting.
Det var da, at alle indså: "Hvad er det, vi ser?"
Ingen havde set nogen gå sådan foran kameraet.
Hun skabte det og hele sin persona.
Det her var Marilyns bog. Den hedder "Den tænkende krop".
Den handler om åndedræt og skelettets struktur.
Fra denne bog fik hun sin måde at tale og gå på.
Ud fra den bog skabte hun sig selv.
Der er en øvelse.
Man skal gå, som om en snor kommer ud af hovedet -
- og den er bundet fast til en sky.
Man går, som om man hænger fra en sky.
Det gør noget med kroppen, når man gør sådan.
Vi gik ned ad gaden, og hun sagde: "Vil du se mig være hende?"
Jeg fattede ikke, hvad hun mente.
Pludselig gjorde hun noget. Som om hun tændte en lampe.
Pludselig sagde folk: "Herregud, det er Marilyn Monroe."
"Er det ikke Marilyn Monroe?" Vi måtte flygte i en taxi.
Hun skabte Monroe-figuren selv med makeup og hår.
Tøjet blev syet på hende for at være stramtsiddende.
Klummeskribenter skrev, at vi havde mistet vores sexede ry.
Italienerne kom med storbarmede piger som Gina Lollobrigida.
Marilyn læste alt det.
Hun forvandlede sig selv til nationens sexsymbol.
Hun lærte at tænde for Marilyn Monroes persona til egne formål -
- og vidste også, hvornår hun kunne slukke for den.
"Af og til kan jeg rime, men kun en gang hver time."
"Det sælger ikke, desværre. Men det kunne være værre."
"Tanker, jeg har tænkt, må ikke blive væk, så de skrives ned med blæk."
En af mine bedste venner er digter. Han sender mig sine digte.
Han siger, han ved, at jeg forstår dem, og det gør jeg.
"Vi var venner uden for scenen."
"Til premierer og fester bar hun sin maske. Jeg kendte hende uden den."
"Hun søgte overalt. I livet og i bøger. Poesi var en genvej."
"Hun trængte enkelt ind i kompleksiteten."
"Pokkers. Jeg ville ønske, at jeg var død og ikke eksisterede."
"Væk herfra. Væk fra alt."
"Men hvordan skulle jeg gøre det?"
"Der er altid broer. Brooklyn Bridge."
"Nej, ikke Brooklyn Bridge. Jeg elsker den bro."
"Alt er så smukt fra den, og luften er så ren."
"Det er fredfuldt at gå på den trods alle bilerne."
"Så det skulle være en anden bro."
"En grim bro. Uden udsigt."
"Selvom jeg elsker især alle broer."
"Desuden har jeg aldrig set en grim bro."
Jeg elsker poesi og poeter.
Have en følelse af mig selv.
"Hun skulle sejre, men verden krævede mere, end hun kunne give."
"Ensom. Jeg er ensom. Altid. Uanset hvad der sker."
"Kom så. Giv os kærlighed. Red os."
"Giv os dit søde ansigt mod vores egne sorte hjerter."
Publikum har udnævnt dig til årets mest populære skuespiller.
Marilyn, du tildeles prisen som bedste nye skuespillerinde.
For din sensationelle karriere ...
Flot. Sikke mange nødder, man kunne have der.
Jeg vil takke publikum. Mange tak.
Det er så sjovt. Jeg er så taknemlig ... Vi starter forfra.
I 1953-1955 bliver Marilyn branchens største kvindelige stjerne.
- Okay, Marilyn. - Det er så sjovt.
Jeg er så taknemlig for alle, der har gjort det muligt.
Hun går fra småroller til roller som stjernen.
"Tre piger søger en millionær" og "Gentlemen foretrækker blondiner".
GENTLEMEN FORETRÆKKER BLONDINER
Se. Har I nogensinde set noget lignende?
Kun blå sten.
- Hvordan sætter man den om halsen? - Den skal på hovedet.
Du må tro, at jeg er dum.
Det var første gang, at Marilyn fik sin egen garderobe.
Man skal være der klokken ni. Marilyn var der ikke.
Hun havde været der siden fem eller 5.30, men turde ikke komme ud.
Hun kendte ingen og arbejdede med en, der havde lavet mange film.
Usikkerhed så ud til at plage hende. Da hun blev filmenes store stjerne -
- var der mere på spil, og hun blev mere og mere usikker.
"Der er intet, du mangler. Vær ikke så selvbevidst."
"Du har alt undtagen den disciplin og teknik, som du selv lærer."
"Intet er gratis."
"Det her job søgte du selv. Det søgte ikke dig."
Hun følte sig aldrig klar til at møde kameraet.
Derfor tog det mange timer at ordne læberne og sætte håret.
Hun ville være perfekt.
Men foran kameraet var der en romance mellem hende og linsen.
Med en rig mand er det som med en pæn pige.
Man gifter sig ikke med en pige, fordi hun er køn, men det hjælper.
De sagde, du er dum, men det passer vist ikke.
Jeg er klog, når det er vigtigt, men mænd kan ikke lide det.
"En nat ringede jeg til Marilyn. 'Jeg skal giftes,' sagde hun."
"Han kommer fra San Francisco for at spise middag."
"Men vi har ikke gjort det endnu."
"Jeg spurgte, hvem hun talte om. 'Joe,' sagde hun."
"Han er ikke som filmfolkene. Han er hæderlig."
Sæsonens romance: Brylluppet i San Francisco -
- mellem Marilyn Monroe og baseball-helten Joe DiMaggio.
Deres bryllup kom hurtigt.
Joe var guddommelig med 56-57 kampe i træk.
- Et slag, et træf og en homerun. - Da han ringede, besvimede jeg.
Han var en konservativ italiener fra Boston.
Han elskede hende, men ville eje hende.
"Vi skal have en stor familie med mange bambinoer".
Han ville have en hustru, der ikke gjorde karriere -
- men som stod og lavede pasta om aftenen.
Spaghetti og ravioli og alt sådan noget.
En italiensk husmor.
"Sy eller bind fuglene sammen. Ovnen på 175 grader."
"30 minutter per halve kilo."
"Eddike, olie, løg, krydderier. Kog det i egen væske."
"Kartofler. Konserverede champignoner. Friske ærter."
Du skulle være en god kok. Ifølge Joe steger du en god bøf.
Jeg lærer. Lidt langsomt, men ...
Jeg spurgte, hvorfor hun giftede sig med Joe. Han var ikke hendes type.
"Han forstår sig ikke på dig overhovedet."
Hun sagde: "Han er fantastisk i sengen." Så var det uddebatteret.
Kan du mærke, det blæser? Er det ikke herligt?
DEN SØDE KLØE. 1954
Da nederdelen blæste op, stod jeg ved siden af ham.
"Jeg havde en tynd, hvid, ærmeløs kjole på."
"Da toget kørte forbi, sendte det et vindpust op."
"Min kjole fløj op til taljen og blottede mine ben og trusser."
"En folkemasse havde samlet sig."
"Det var mest mænd, der havde hørt om vores optagelser."
De skrev i avisen, at Marilyn skulle stå over en rist -
- og nederdelen ville blæse op.
Det var midt om natten. 1500 mænd var der.
Og 150 mandlige fotografer.
"Først var det harmløst og sjovt."
"Billy Wilder filmede scenen mange gange."
"Mændene klappede og råbte. 'Mere, Marilyn. Vi vil se mere.'"
"Joe blev vred. Især når kameraet zoomede" -
- "og kun fokuserede på min vagina."
"Fløjten og råb fra folk blev for meget for min mand."
"Det var som et burlesk show."
"Det, der skulle være en sjov scene, blev en sexscene. Joe gik."
Manden rystede. Han var rasende, fordi konen viste trusserne.
Han sagde: "Sig til hende, at vi ses på hotellet."
Hun havde det sjovt. Der var råb og klapsalver.
Flere og flere ankom. Vi måtte ringe til politiet.
Joe skældte hende ud på hotellet.
Folk i værelset ved siden af hørte støj og skrig.
De spurgte, om han slog hende.
Jeg siger intet om Joe DiMaggio, for han er en af mine guder.
Han slog hende ikke den aften. Hvorfra ved de, at han gjorde det?
Måske fordi han var italiener. De er meget dominerende.
5. oktober 1954. Marilyn Monroe vil skilles fra DiMaggio.
"Jeg forsøgte at kæmpe, men forgæves. Det var presset på arbejdet."
"Jeg har altid accepteret selv det værste."
"Han kunne ikke holde det ud. Han er fra et andet land."
"Jeg har set det, han vil have, jeg skal se" -
- "og er mærkeligt rolig, når jeg får pusten."
Sig til, når I er klar.
Miss Monroe har intet at sige.
Jeg kan kun sige som hendes advokat -
- at det handler om uforenelige karrierer.
Kærlighed er noget af det vigtigste, der sker for os.
Det allervigtigste.
Men arbejdet er en slags kærlighed.
"Sex på scenen". 1954
Marilyn sagde: "Folk forventer meget af mig som et sexsymbol" -
- "som de har skabt i deres fantasi, men også jeg."
Hun vidste, at hun havde bidraget til det.
Alligevel følte hun sig kvalt af det.
"Jeg er M.M. Jeg må ikke have problemer, være nervøs" -
- "eller være menneskelig, begå fejl og have mine egne meninger."
"Hun kæmper mod filmselskabet, og de slår tilbage."
"Flere penge, ret til at vælge manus og instruktør. De nægter."
"I 1953 indtjente hendes film 25 millioner dollar."
"Det er mere, end nogen anden filmstjerne indtjener på et år."
"For en løn på 50.000 dollar om året har hun indtjent 25 millioner."
"Et udbytte på 500 til en."
Fox Studios' regnskaber viser, at i 1950'erne, da de var i krise -
- holdt to ting dem oppe. Cinemascope og Marilyns film.
Det betalte hende aldrig, hvad hun fortjente.
De betalte de andre stjerner, især Elizabeth Taylor, enorme lønninger.
Hendes kolleger blev ofte bedre betalt end hende i filmene.
De var presset til at lave så mange film med Marilyn, som de kunne -
- og der var ofte ting, som hun ikke ville lave.
"Telegram til Darryl F. Zanuck den 25. januar 1954."
"Jeg fik endelig manus. Desværre kan jeg ikke lide det."
"Med venlig hilsen Marilyn Monroe."
I 1954 brød Marilyn kontrakten og flyttede til New York.
Hun boede hos fotografen Milton Greene, hans kone Amy og deres børn.
Det her bliver mit hjem, og når jeg trækker mig tilbage, bliver det her.
Det er mit yndlingssted i verden.
Hun var vild med New York. Teatret, det intellektuelle publikum.
Hun havde forelsket sig i byen.
"Vi talte om skuespil. 'Det siges, at jeg ikke kan spille skuespil.'"
'Man sagde det samme om Elizabeth Taylor og tog fejl.'"
"Jeg får aldrig den rette rolle. Den, jeg vil have.'"
"Jeg har udseendet imod mig.'"
"Vi talte om Elizabeth Taylor. Jeg sagde, jeg kendte hende."
"Hun spurgte, hvordan hun var."
"Jeg sagde, hun lignede hende."
"Hun viser sine følelser og har en skarp tunge."
"Marilyn: "Gå ad helvede til.'"
"Hvis nogen spurgte, hvordan Marilyn Monroe var ..."
"Hvordan var hun egentlig? Hvad ville jeg så sige?"
"Det må jeg overveje."
Godaften. Jeg hedder Ed Murrow. Programmet er "Person to Person".
Alt er indspillet live.
Først besøger vi Weston i Connecticut.
Der er fotografen Milton Greene, hustruen og gæsten Marilyn Monroe.
- Hjælper Marilyn til derhjemme? - Ja, det gør hun.
Jeg var forelsket i Edward R. Murrow.
Marilyn og Milton præsenterede ham for mig, og så begyndte det.
Der annoncerede de Marilyn Monroe Productions. Klogt.
Hvad er grunden til selskabet?
Først og fremmest at bidrage til at lave gode film.
Blev du træt af at spille de samme roller og ville lave noget andet?
Jeg har intet imod musicals og komedier.
Tværtimod. Men jeg vil også have dramatiske roller.
Er der nogen tilbud?
Telefonen ringer. Det er endnu et tilbud.
Marilyns beslutning om at bryde kontrakten var en stor sag.
En stjerne blev sjældent stor nok til at bryde med filmselskabet.
Nu du er i New York, hvad synes du så om byen?
Jeg elsker den. Alle er så venlige.
Det er en meget optimistisk og venlig by.
Hun var en ung kvinde, som sugede livet til sig som en svamp.
Hun vidste, hun havde mere at lære. Derfor flyttede hun til New York.
Hun var droppet ud af skolen, og det var et ømtåleligt punkt.
Hvordan man udvikler sin hjernekapacitet.
Hun elskede bøger og læste og læste.
"Masaccio, 1401-1428. Den moderne kunsts fader."
"Realisme, fattigdom, skødesløshed med sine malerier."
"Værkerne anerkendt efter hans død."
"Giovanni di Bicci, 1428."
"Cosimo. Pater Patriae. Lorenzo. 1424. Det første bibliotek."
"Piero. Giovanni. Lorenzo de' Medici. Giuliano."
"Machiavelli, 1469-1527. Botticelli."
Helst vil jeg være en rigtig skuespillerinde.
Jeg er klar over det store ansvar. At blive en god skuespiller.
Hun ville være skuespiller og følte sig derfor ufuldbyrdet.
Jo større succes, jo mere ufuldbyrdet følte hun sig.
I 1955 tager hun dramalektioner i Actors Studio i New York City.
Hvad ville der ske her, hvis scenen ikke var skrevet?
Hvordan ville de opføre sig?
Hvad ville motivere mig til at opføre mig sådan?
"Må have disciplinen til at gøre følgende: Z. Altid at gå til time."
"X. Ofte se Strasbergs andre lektioner."
"Aldrig gå glip af Actors Studio."
"U. Clurmans og Strasbergs forelæsninger. Stil spørgsmål."
"Ord. Finde ud af deres betydning."
Actors Studio betød mere end et job i Hollywood eller anmeldelser.
Det var det bedste.
Når Marilyn og folk som hende kom, nød vi det ikke.
Hollywoodfolkene kunne komme ind uden at arbejde hårdt som os.
Her var en stor stjerne i en dramaklasse sammen med begyndere.
De så ned på hende. Det krævede mod og ærgerrighed.
"Kvinderne så strenge, kritiske, uvenlige og kolde ud."
"Jeg husker, da jeg ikke kunne klare noget."
"Jeg forsøgte at få selvtillid ved, at jeg havde gjort noget rigtigt" -
- "og havde haft mange gode stunder."
"Men de dårlige tider er tungere at bære."
"Mens jeg betalte, gik hun på toilettet. Jeg behøvede en bog."
"Besøgene der kunne vare lige så længe som en elefants graviditet."
"Efter 20 minutter besluttede jeg mig for at undersøge sagen."
"Jeg bankede på døren."
"Hun stod og så ind i et svagt oplyst spejl".
"Jeg spurgte, hvad hun lavede."
"Hun sagde: 'Jeg ser på hende.'"
Marilyn skabte en vidunderlig figur: "Marilyn Monroe".
Men det var ikke hende. Det så Lee.
Han havde et røntgensyn.
Han kunne se bag overfladen og arbejde med det.
Lee underviste ved at bruge følelsesminder -
- hvor man skaber oplevelsens følelsesmæssige dele.
Man går ikke direkte til, hvordan oplevelsen føles -
- men tiden på dagen, hvor solen stod -
- eller hvordan lyset kom ind gennem vinduet.
Lugte, der var i værelset. Tøjet.
Man aktiverer alle sanser. Så hukommelsen vækkes til live.
Du afslører alt. Ikke sådan! Det er mekanisk.
- Hvad skal jeg så gøre? - Hjernen skal være med.
- Jeg har arbejdet på det! - Ikke rigtigt.
Jeg arbejder på det hver dag, men kommer ikke længere.
Du skal være klar over, hvornår du gør det!
"Skarp smerte. Vælg en del af kroppen, hvor du har oplevet det."
"Så hjernen ved, hvad den skal koncentrere sig om."
"Prøv nu at genskabe den følelse."
"Lad smerten spredes over hele kroppen. Ikke kun det område."
"Det her er svært, for i livet" -
- "forsøger vi at slippe af med smerten, ikke opleve den igen."
Lee Strasberg forsøgte at nå Marilyns "tragiske selv".
Strasberg insisterede på, at hun skulle i terapi.
Han trænede hende.
Først havde hun lektion. Så trænede hun følelsesminder hos Lee.
Han håbede at kunne trække det ud af hende.
Hun var en af de mest følsomme og mest talentfulde, jeg har mødt.
En anden er Marlon Brando. Hun havde samme slags følsomhed.
Lee ville tage de følelsesminder frem -
- hvor hun næsten blev kvalt med en pude. Det orkede hun ikke.
Hun bliver mere og mere bevidst om -
- de dæmoner, som har drevet hende gennem livet.
Marilyn Monroe var et uægte barn.
Hendes far forsvandt, da moren sagde, hun var gravid.
Moren blev psykisk syg og sendt på en institution.
Barnets liv blev en række psykologiske chok.
Hun var hos forskellige plejefamilier og børnehjem.
"Manglen på blivende kærlighed og omsorg" -
- "førte til mistro og frygt for verden."
"Det eneste positive var det, jeg lærte om unge, syge og svage."
Hun var velopdragen. Vi tog hende med i søndagsskole.
Hun så ikke ud til at få nok omsorg.
Hendes tøj skilte hende ud fra resten af pigerne.
Hun virkede som et dejligt barn, men ikke særlig udadvendt.
Hun malede to selvportrætter.
Et er en sensuel kattekvinde.
Det andet er en forældreløs pige, hvor strømpen er faldet ned.
"Ensom"
Der kan man se hendes splittelse.
"Alle påvirkes af deres barndom."
"Det er ikke så sært, at ingen kender den anden eller kan forstå."
"Hvordan kender vi den andens smerte og alt, hvad han slæber rundt på?"
"Jeg tror, det er bedst at elske tappert" -
- "og at acceptere så meget, man kan holde ud."
"Du er ikke en bange og ensom pige mere. Du kan vinde verden."
"Det føles ikke sådan."
"Man kan få al den hjælp, man ønsker personligt eller på jobbet."
"Kære Lee, tak for din tålmodighed."
"Alle andre, jeg taler med, tror, jeg er gal."
"Kære Lee, noget af det bedste, jeg har hørt, var det i fredags."
"Kære Lee ..." "Kære Lee ..."
Vores hjem blev et af hendes reservehjem.
Hun sov i min brors værelse, og jeg glemmer aldrig en nat -
- da jeg kiggede ind ad døren. Min far holdt om hende -
- og sang Brahms' vuggevise.
Han vuggede hende i sin favn, og hun krammede ham.
Lee Strasberg forandrede mit liv mere end noget andet menneske.
Han var en af de første, der sagde, hun havde talent som skuespiller.
Men det gjorde hende vist endnu mere usikker.
"Den bedste kirurg, Strasberg, skar mig op."
"Det gør ikke noget, for dr. H har forberedt og bedøvet mig" -
- "og stillet en diagnose og er enig i, hvad der kræves. En operation.
"For at jeg kan leve igen og kurere mig for denne forfærdelige sygdom."
"Hvad det end er."
"De skar mig op, og der er intet der."
"Strasberg er dybt skuffet og forbavset over sin fejltagelse."
"Han troede, der ville være mere, end han troede var muligt" -
- "men i stedet var der intet."
"At skrive alle de tanker ned får mine hænder til at dirre."
"Men jeg vil have alt ud, så hulrummet i hjernen -
- "måske ikke ligefrem er tomt, men ..."
"Lettet".
"Hvad tror jeg på? Hvad er sandhed?"
"Jeg tror på mig selv. Også mine mest skrøbelige, uhåndgribelige følelser."
"Jeg er to sider, liv. Jeg klamrer mig siddende, hængende."
"Men stærk som spindelvæv i blæsten" -
- "er jeg mere levende i den kolde, gnistrende frost."
"Men mine stråler har farver, som jeg har set i et maleri."
"Liv, de har narret dig."
"Den søde kløe" er et hit. Folk står i kø" -
- "og viser 20th, at de burde prøve at vinde hende tilbage."
Marilyn får en fantastisk aftale.
Det tog et år, inden kontrakten var underskrevet.
Billeder, reklamer og instruktører skulle godkendes af hende -
- hvilket var nyt for hende.
Er det sandt, at du har en liste over instruktører?
Dem, du vil arbejde med? Vi har kun hørt rygter.
Jeg skal godkende instruktøren. Det er sandt.
Du sagde, du ville vokse. Har du gjort det?
Jeg ved knap, hvad jeg skal svare, fordi det mistolkes ...
I centimeter eller noget.
Hun udnyttede 20th Century Fox så meget, som de havde udnyttet hende.
Hun skred, og Fox gav hende en større kontrakt, da hun kom tilbage.
Hun vidste, hvordan hun skulle håndtere dem.
Er målene de samme? Har De taget på i vægt?
Jeg er nok omtrent det samme.
De har en kjole på uden nedringning. Er det Deres nye stil?
Nej, jeg er den samme person, men kjolen er en anden.
MARILYN MONROE I "BUS STOP"
"Bus Stop" var en vigtig film for Marilyn. Hun havde en ny kontrakt.
Hun havde en anstændig løn og lidt kontrol over materialet.
Hun havde kæmpet mod de overfladiske, forenklede komedieroller.
Cherie er et helt menneske med en historie.
Jeg har prøvet at være nogen.
Det var hendes første film efter studierne i The Actors Studio.
Lees kone, Paula Strasberg, blev Marilyns vejleder.
Når Lee ikke var sammen med hende, var Paula der.
Kan du tilgive mig?
Jeg er nok blevet værre behandlet før.
Der er nok ikke mere at sige.
Jeg ønsker dig held og lykke, Cherie.
I lige måde, Bo.
Hendes medspiller, Don Murray, respekteret på Broadway -
- sagde, han blev imponeret, fordi hun kunne spille skuespil.
Hun er en af de bedste skuespillerinder nogensinde.
En kombination af Greta Garbo og Charlie Chaplin.
"Når jeg stoler på mig selv, gør jeg det fuldt ud."
Hun kom på forsiden af "Time Magazine".
"Det her er en stor skuespillerinde med dybde og talent."
"Jeg er stadig uorganiseret, men aner mit ansvar."
"Mest over for mig selv."
"Jeg må holde ud og klare det."
Mest kendt som manuskriptforfatter. Næstmest kendt som Marilyns mand.
I var gift i fem år.
Ingen mand, der har set hende, glemmer sin reaktion. Husker du din?
Hun græd, da jeg først så hende.
Hun var et af de mest bedrøvede mennesker, jeg har set.
Jeg vidste fra starten af, at hun havde et plaget hjerte.
"Charlie Feldman holdt fest for Arthur Miller, der var kendt nu."
"Jeg bad Art om at hjælpe mig med Marilyn."
"Han ville hente hende, men hun tog en taxi."
"Art sagde fra. Han skulle hente hende."
"Det behøves ikke,' sagde hun. Men Art insisterede."
"Det første, der imponerede Marilyn, var" -
- "at han ville ikke lade hende komme til fest i en taxi."
"Så lidt de glamour-piger venter af livet, tænkte jeg."
Kazan gav hende til Miller, siges det.
Miller var romantisk og blev vildt forelsket.
I ham så hun en far, en mand med viden. En kreativ person.
"Arthur skriver til mig hver dag. Jeg fatter ikke, at han elsker mig."
"Jeg venter på, at han skal holde op med at elske mig."
"Det håber jeg, at han aldrig gør."
Jeg tog hende alvorligt, hvilket få personer gjorde.
Hun blev set alment som ret letsindig eller endda dum.
Jeg havde altid syntes, at hun var alvorlig.
Jeg elskede hende og havde den indstilling.
I mit blik så hun sine bedste sider.
Derfor satte hun sin lid til mig.
"Da jeg kom, så jeg, at to behov havde mødt hinanden."
"Begær glitrede i deres øjne."
"Jeg så dem danse. Art dansede godt."
"Hun var lykkelig i hans arme."
"Han var ikke kun høj og flot som Lincoln."
"Han var endda en Pulitzerbelønnet manuskriptforfatter."
"Alle hendes tvivl om sin værdi forsvandt i én pakke."
- Har De aldrig været kommunist? - Nej.
Arthur Miller blev afhørt under McCarthy.
Han skulle vidne om sine forbindelser med kommunister.
De tog hans pas. Han blev beskyldt for at være anti-amerikansk.
Marilyn, som var umådeligt populær, stod bag ham og støttede ham.
- Wallace vil tiltale Dem. - Det har jeg ikke hørt.
Det var en barsk tid, så det var virkelig modigt af hende.
Da han blev afhørt af senatet -
- legede han med noget i sine hænder. Som en rosenkrans.
En senator spurgte, hvad det var. Han sagde: "Min elskedes ørenringe."
"Hvem er kvinden, De elsker?"
"Marilyn Monroe." Han fik sit pas på to dage.
"Jeg må beskytte Arthur. Jeg elsker ham."
"Han er den eneste, jeg har kunnet elske ikke kun som mand" -
- "og jeg er virkelig vild med ham" -
- "men han er den eneste, jeg stoler lige så meget på som på mig selv."
Hun beundrede ham, og jeg er bange for, at Arthur udnyttede hende.
Han annoncerede forlovelsen.
Mr. Miller, hvorfor ansøgte De om et pas?
Jeg vil til England.
- Af hvilken grund? - Gæt.
Jeg vil være sammen med kvinden, der skal være min hustru.
- Er hun Marilyn Monroe? - Ja.
Han fortalte det til pressen, da han skulle afhøres.
Så fortalte han hende det.
- Har I været forlovet længe? - Kun et par dage.
Ja, han fortalte det til pressen først. Det ville jeg ikke nævne.
- Hvor længe har I tænkt på ægteskab? - I de sidste par minutter.
Hvor længe har I talt om ægteskab? Før forlovelsen?
Tja ...
Lidt måske.
Hun græd. Jeg spurgte, om hun virkelig ville gøre det.
"Påstå ikke, han er god i sengen", sagde jeg.
Vi var i bilen, og en fransk journalist var efter os.
Vi prøvede at køre fra dem og drejede. De kørte galt.
Hun blev hysterisk og påtog sig skylden.
Det var en uge før brylluppet. Ægteskabet skulle begynde med død.
Dødsulykke ødelægger Marilyns bryllup.
"Det føles, som om det hele sker for en, der er ved min side."
"Jeg er tæt på. Jeg kan mærke det, høre det" -
- "men det er egentlig ikke mig."
Jeg vil ikke fortælle, hvor vi skal giftes.
Det får I at vide, når tiden er inde.
Lad os være i fred indtil da.
Det var alt.
Diskussionen om hendes ægteskab føles nutidig.
Det er noget moderne, der sker. Kan hun få det hele?
Kan man arbejde og have en familie?
Vil ægteskabet påvirke karrieren?
Det tror jeg ikke. Jeg mener ...
Han skriver og vil sikkert gerne have, jeg skal arbejde.
Vil De fortsætte Deres karriere?
Den 13. juli skal jeg til England.
- Filmen med Laurence Olivier? - Ja.
- Skal mr. Miller med? - Det håber jeg.
- Hvad hvis han ikke får et pas? - Det forandrer intet.
Efter den film vil De så arbejde her i landet?
Det kommer an på ... Formentlig.
- Hvad med børn? - Jeg er ikke gift endnu, søde.
Det faktum, at det var upassende, gjorde det passende for mig.
Hun virkede som følsom og livsbekræftende.
Men der var et mørke og en tragedie, hvis dimensioner jeg ikke forstod.
Et brudepar ankommer til London: Mr. og mrs. Arthur Miller.
Hun bedre kendt som Marilyn Monroe.
Arthur er manuskriptforfatter og skrev "En sælgers død".
Marilyn skal filme med Sir Laurence Olivier, der er her med sin kone.
En forening af kløgt og skønhed. Men ikke kun Arthur har kløgten.
Til Marilyn Monroe Productions første film -
- hyrede Marilyn Sir Laurence Olivier til "Prinsen og korpigen".
Det burde have været skønt, men hun er en svær pige.
Hun følte en dyb modstand mod at være skuespiller.
Hun var gerne en stjerne.
Men der var noget ved skuespillet, der skræmte hende.
"Nogle gange kan jeg ikke klare mennesker."
Miss Marino, vil De ikke have champagne?
Jeg ved det ikke. Burde jeg virkelig?
Måske bare en slurk, kun op til ...
Undskyld, sagde De noget?
Nej da. Jeg leger bare lidt mutters alene.
Godt. Skål.
Laurence Olivier havde ikke en chance mod hendes skuespil.
Det var en sjælden dårlig præstation. Men hun var helt magisk.
Jeg forstår Dem ikke, miss Marino.
Prøv ikke det med mig.
De lagde an på mig og fik afslag. Vi kan stadig være venner.
Milton prøvede at styre alt.
Paula, Lee Strasbergs kone, blev desværre syg og var ikke i topform.
"Stol aldrig på instruktøren."
"Han kan ikke styre dine tanker eller følelser."
"Vi opmuntrer skuespilleren til at skabe uafhængigt af instruktøren."
Olivier så det som sabotage.
Han skulle hele tiden vise, at han havde autoritet.
Tidligt bad hun om instruktion, hvad motivation angik.
Han sagde: "Vær sexet. Det er det, du er god til."
Hun var så vred.
Efter det var chancen for et venskabeligt forhold borte.
Senere sagde hun: "Jeg var slem over for ham."
Hun straffede ham ved ikke at komme, ikke kunne replikkerne.
Hun var fantastisk. Meget interessant.
Men meget svær at arbejde med.
"Jeg prøvede at sige, at han ikke kunne nærme sig hende teknisk."
"Hun arbejder på vores måde."
"Hvis du forklarer, hvad du vil have følelsesmæssigt, får du det."
"Han blev irriteret."
"Han mente, at jeg blandede mig, og de fik store problemer."
"Hun klarede det fint, og det burde han også have gjort."
"Men det lykkedes ham slet ikke."
Fra "Efter syndefaldet" af Arthur Miller.
"Bedrageri. Allerede de første fem minutter."
"Jeg burde være enig i, at hun var en spøg."
"En smuk ting, der prøver at tage sig selv alvorligt."
"Hvorfor løj jeg for hende?"
"Til sidst kunne jeg ikke huske, hvorfor jeg skammede mig."
"Men det var for sent."
"Jeg ville stå over for det værst tænkelige."
"At jeg ikke kunne elske."
"Og jeg skrev det ned som et brev fra helvede."
Marilyn fandt Arthurs notesbog og bladrede igennem den.
Hun fandt nedsættende bemærkninger. Det gjorde hendes arbejde svært.
"Min mand, den store forfatter, synes, at jeg er dum."
Hun kunne ikke sove.
"Åh, tavshed. Stilheden gør ondt i mit hoved."
"Stilhedens ulidelige lyd skærer i mit hoved."
"Uudholdeligt."
"På et kulsort filmlærred kommer monstrene."
"Mine mest trofaste følgesvende."
"Fred, jeg behøver dig."
"Selv et fredfyldt monster."
Hun led altid af søvnløshed. Der var gode og dårlige nætter.
Men det var med Arthur, at hun begyndte at blive afhængig af piller.
Miller skulle have reddet hende, men hun følte sig utilstrækkelig.
"Hun havde så stor kraft, og sådan et vakuum" -
- "ville alle tre mænd naturligvis konkurrere om at fylde det."
"Arthur Miller, Milton Greene og Lee Strasberg dystede om at styre" -
- "og eje hendes liv."
Arthur splittede Marilyn Monroe Productions -
- fordi han var jaloux på Milton.
De mødtes for meget.
Da kontrakterne skulle brydes -
- sagde Milton til Arthur: "Du er en idiot." Og så gik han.
Marilyn ringede straks og sagde undskyld. Begge græd i telefonen.
Det her indebar, at hun var arbejdsløs og skulle forsørge Miller.
De vendte tilbage til Hollywood og hun var med i "Ingen er fuldkommen".
"Mr. Arthur Miller, 444 East 57th Street i New York."
"Telegram."
"Telegram den 12. februar 1959. Klokken 9.04. Bill Wilder."
"Kære Arthur. Min anden film med Marilyn. Jeg forstår problemerne."
"Det største er, at hun ikke forstår andres!"
Marilyn var frustreret over at spille en dum blondine.
Hun forstod end ikke, at de to kvinder var mænd.
- Jeg er vist ikke så klog. - Tankeløs, måske.
Nej, dum. Ellers var jeg ikke her med det her dameorkester.
Hun var god til at skabe komplikationer og skabe problemer.
Vi havde 300 statister. Hun kom kl. to om eftermiddagen.
Hun sagde: "Jeg for vild."
"Jeg husker en typisk morgen, da hun kom 2 1/2 time for sent" -
- "med 'Menneskets rettigheder' af Thomas Paine."
"Da man bankede på døren og spurgte, om hun var klar" -
- "lyste hendes menneskelighed igennem, og hun svarede:"
"Gå ad helvede til!'"
"Hun er ikke den første, der følger sine egne veje."
"Hun er genial. Du skulle ikke have kritiseret hendes metode" -
- "bare fordi det føltes ubekendt."
Hun havde ikke den natur.
Det jævne talent, som visse andre skuespillere har.
Hun kæmpede for at bruge mere af det, hun havde. Det var en kamp.
Hjælpen, hun fik fra studierne med forskellige dramagrupper -
- forvirrede hende bare.
Vi mener, at skuespilleren bliver rollefiguren.
"En skuespiller må ikke have mund eller fødder."
"En skuespiller må ikke have mund, fødder eller skuldre."
"En skuespiller må ikke have mund, fødder, skuldre" ...
"Slap af i mellemgulvet."
"En skuespiller har ikke mund, fødder eller skuldre."
"Mellemgulvet er afslappet."
"Alt er fokuseret på min partner. Følelserne i fingerspidserne."
Billy havde givet hende al mulig instruktion.
Han brugte kontrapunkter relateret til alt muligt ...
Jeg har aldrig hørt en skuespiller blive instrueret så fantastisk.
Alt var legitimt for den rolle i de omstændigheder. Intet fungerede.
Hun sagde undskyld og viftede med hænderne.
Sommetider kunne hun hele dialogen fra otte sider af manus.
Nu og da var hun mentalt blokeret.
Hun havde dæmoner i sig.
"Følsomhed er så stærkt og farligt. Følelser kan styre alt."
"Man gør ting af frygt, men vil gøre dem af styrke."
"Men hvor får man styrken fra?"
"Var du ikke hendes mand, men instruktør" -
- "og havde måttet udstå alt dette" -
- "havde du smidt hende ud for ikke at bryde sammen."
"Jeg valgte det modige alternativ. Jeg brød sammen."
"Respektfuld hilsen, Billy Wilder."
Marilyn blev gravid under "Ingen er fuldkommen".
Hun aborterede en måned efter, at filmen var færdig.
"Vi sad og snakkede, og Marilyns sagde: 'Jeg hader begravelser'."
"Det er skønt, jeg slipper for min egen.'"
"Jeg ønsker ingen.'"
"Jeg vil have, at et af mine børn strør asken ud over bølgerne."
"Hun talte offentligt og privat om sit ønske om at få børn."
"Hun havde to aborter. Pressen skrev meget om det."
"Sexgudinden, der ikke kunne få børn."
"Jeg er nok meget ensom."
"Jeg ser mig selv i spejlet med rynkede øjenbryn."
"Går jeg nær, ser jeg, hvad jeg ikke vil vide."
"Spændinger, sorg, skuffelse."
"Mine øjne. Sløvt blik."
"Kinderne fulde af kapillærer som floder på et kort."
"Hår som slanger."
"Munden gør mig mest trist. Bortset fra mine døde øjne."
"En mørk linje går mellem læberne og konturerne af stormfulde bølger."
"Den siger: "Kys mig ikke. Ingen numre.'"
"Jeg er en danser, som ikke kan danse."
Hvad gør dig bedrøvet? Du er den mest bedrøvede pige, jeg har mødt.
De fleste mænd siger, at jeg ser glad ud.
I 1959 afsluttede Arthur Miller manuskriptet "De frigjorte".
Filmen skulle instrueres af John Huston og indspilles i 1960.
"De frigjorte".
Det skulle være en gave, men hun var skuffet over rollen.
Figuren hedder Rosalyn stavet "L-Y-N" som Marilyn.
Kvinden er en muse, men ikke et tænkende væsen med egne ideer.
Marilyn læste manus og tænkte: "Er det din mening om mig?"
Desuden gjorde han det til en kopi -
- af Marilyn Monroes eget liv.
Se dig omkring.
Hvad synes du?
Du skal ikke kigge der. Gabe hængte dem op for sjov.
At hun om sin egen persona skulle sige, at det var en spøg -
- og lukke døren ... Det var virkelig ondt.
Nu drikker vi. Kom.
Hun behandlede Miller dårligt under optagelserne.
De havde delt en lejlighed, og han flyttede ud.
Hun var meget ulykkelig i hele den periode.
Drømmen var væk.
"Når en vil bo alene som min elskede Arthur" -
- "må den anden holde sig væk."
Der gik dage, hvor hun ikke gik ud.
John Huston tabte 10.000 dollar på en aften -
- hvilket risikerede hele produktionen.
De måtte stoppe optagelsen i tre uger. De kunne ikke betale lønninger.
Hvordan skal de forklare det til aktionærerne?
Nemt. "Marilyn Monroe samarbejder ikke."
Vi måtte stoppe optagelserne. Hun var meget syg.
De fik hende på hospitalet.
En psykiater hjalp hende med at holde op med stoffer.
Visse biografer, som Donald Spoto, mener, at hun havde det godt -
- men blev gjort til syndebuk.
Der er noget om det, men man kan se, at hun ikke har det godt.
Hjælp!
"Hjælp. Hjælp. Hjælp."
"Livet kommer nærmere, når jeg bare vil dø."
"Skrig, du begyndte og endte i luften, men hvor var midten?"
"Du spiser piller for ikke at se, men hvis du sagde: 'Jeg var ond'" -
- "ville det skræmmende værelse åbnes."
"Hvis du sagde: 'Jeg er sparket, men har været lige så ond mod andre.'"
"'Jag har kaldt min mand 'idiot' offentligt.'"
"Jeg har været egoistisk trods min generøsitet."
"Jeg er blevet såret af mange mænd" -
- "men jeg har samarbejdet med forfølgerne."
Marilyn var fysisk syg. Hun var mentalt forvirret.
Der var krise samtidig med, at hun havde sin første dramatiske rolle.
Det var lige der, i denne svære tid -
- at du mødte Inge Morath, der blev din hustru, som du stadig har.
Mødte du hende under optagelserne af "De frigjorte"?
Hun var en af flere fotografer, der ankom.
Vi mødtes der. Så mødtes vi nogle måneder senere i New York.
Da var jeg ikke længere sammen med Marilyn.
"Jeg har nok altid været bange for at blive nogens kone."
"Livet har lært mig, at man ikke kan elske hinanden."
Marilyn Monroe søger om skilsmisse og sagsøger sin mand
Hvorfor slår I op, Marilyn?
Jeg taler ikke om mit privatliv.
Marilyn kom hos nogle psykoanalytikere.
På østkysten kom hun hos Marianne Kris -
- og en velkendt psykoanalytiker i Hollywood. Ralph Greenson.
Fra Dr. Ralph Greensons breve:
"Jeg var hendes terapeut."
"Faderen, der ikke skuffede hende, som gav hende indsigt."
"Hvis ikke indsigt, så bare venlighed."
"Jeg er blevet den vigtigste person i hendes liv."
Kære dr. Greenson. Jeg lader May Reis skrive det her.
Notaterne er også med. De vil forstå, hvad jeg mener. M.M.
Den 2. marts 1961.
"I går var jeg vågen hele natten. Hvad skal nætter gøre godt for?"
"Alt føles som en lang, rædsom dag."
"Jeg prøvede at være konstruktiv og læste Sigmund Freuds breve."
"Hun bliver så deprimeret, at hendes psykoanalytiker bliver urolig."
"Måske var der et selvmordsforsøg."
"Hun indlægges på Payne Whitney, et sindssygehospital."
"Ingen har fortalt hende om det."
"Hvad gør I mod mig? Hvad er det her for et sted?"
Da hun kom, forventede jeg ikke at se hende.
Hendes læge havde løjet og sagt til hende, at det var et hvilehjem.
Da døren blev låst bag hende -
- gik hun i panik, hamrede på døren og bad mig om at lukke hende ud.
Hun talte meget stille og kontrolleret.
Hun sagde: "Luk døren op, og luk mig ud."
"Jeg vil ikke volde problemer. Åbn, så går jeg stille. Vær nu sød."
"Kære Lee og Paula. Jeg er på en psykiatrisk afdeling i New York" -
- "hos to idioter til læger. De burde ikke være mine læger."
"I har ikke hørt fra mig, for jeg er låst inde blandt galninge."
"Jeg bliver nok skør, hvis jeg bliver her."
"Vær sød at hjælpe mig, Lee. Her burde jeg ikke være."
"Hvis du ringede til dr. Kris og fortalte, hvor følsom jeg er" -
- "og sagde, jeg må tage timer igen."
"Vær sød at hjælpe. Siger dr. Kris, at jeg har det godt, er det løgn."
"Jeg hører ikke hjemme her. Jeg elsker jer begge. Marilyn."
Vi skulle forhindre selvmord og vænne hende af med barbiturater.
Hun var blevet afhængig under ægteskabet med Arthur Miller.
Hun havde ingen selvtillid overhovedet.
Det var efter separationen. Hun hørte ikke fra ham overhovedet.
Han efterlod hende der.
"Der var ingen empati på Payne Whitney."
"Det fik en dårlig virkning."
"De spurgte efter at have sat mig i en celle" -
- "for meget forstyrrede og deprimerede patienter ..."
"Som var jeg i fængsel for noget, jeg ikke havde begået."
"De spurgte, hvorfor jeg ikke var glad."
"Alt var låst. Lamper, skuffer, badeværelse, toiletter."
"Jeg svarede: 'Hvis jeg var glad her, ville jeg være gal.'"
"De bad mig snakke med patienterne og gå i terapi."
"Jeg spurgte hvorfor."
"De sagde, jeg kunne sy eller spille skak."
"Spille kort eller måske strikke."
"Jeg prøvede at forklare, at den dag, jeg gjorde det, var jeg gal."
"De spurgte mig, hvorfor jeg følte mig anderledes end de andre."
"Jeg tænkte, at hvis de virkelig var så dumme" -
- "måtte jeg give dem et meget enkelt svar."
"Jeg sagde: 'Det er jeg bare.'"
"Snart spredte sladderen sig som en løbeild."
"Pressen vågede uden for hospitalets mure."
Der var 500 fotografer i lobbyen. Det var totalt kaos.
Ingen kan få det bedre under de omstændigheder.
Fik I det?
Til sidst fik hun sendt et brev til Joe, der hentede hende.
Han tog derhen og sagde: "Lad hende gå, eller jeg river huset ned."
Marilyn blev udskrevet fra Payne Whitney Clinic efter seks dage.
- Marilyn. - Hvor skal du nu hen?
Payne Whitney vil ikke have opmærksomhed.
Hun var selvmorderisk, men nu ville de have hende væk.
- Har du det bedre? - Meget bedre, tak.
Senere vidste vi alle, da hendes død blev kendt -
- at havde vi beholdt hende i seks måneder, så var det aldrig sket.
"Marts i 1961."
"Joe sagde, han kæmpede sig op efter skilsmissen."
"Han sagde, at hvis han var mig, havde han også villet skilles."
"Julenat sendte han en skov fyldt med julestjerner."
"Jeg spurgte, hvem de var fra. Der stod 'Hilsen Joe'."
"Jeg sagde: 'Der er kun én Joe.'"
"Jeg ringede og spurgte, hvorfor han sendte dem."
"Han sagde: 'Fordi jeg troede, du ville ringe og takke mig.'"
"Og så sagde han: 'Hvem har du ellers?'"
Marilyn flyttede til Los Angeles i 1960.
Hun købte sit første hjem kun en kilometer fra sin psykiaters hjem.
Hun var i intensiv terapi hos Greenson.
På det, som vi nu anser for en uprofessionel måde -
- inviterede han Marilyn hjem og skabte endnu en surrogatfamilie.
"Rige og berømte mennesker behøver en terapeut døgnet rundt."
"Psykiatere må være klar til at engagere sig følelsesmæssigt" -
- "hvis de vil etablere et pålideligt terapeutisk forhold."
Han var tryllebundet og lykkelig over at være Marilyns læge.
Han udskrev nok alle de recepter, hun ville have.
"Pillerne var et forsøg på" -
- "at give hende noget af mig at sluge, at indtage" -
- "for at komme over følelsen af tomhed, som gjorde hende deprimeret."
"I årevis har jeg søgt følelsesmæssig tryghed uden held."
"Mit arbejde er det eneste håb, jeg har."
"Det er april i 1962. Hun har fire måneder tilbage."
"Arbejdet skal begynde på en film for 20th Century Fox."
"Den skal hedde: 'Something's Got to Give'"
Det skulle være hendes sidste film for 20th Century Fox i den kontrakt.
Spørgsmålet var, om hun var klar til at arbejde efter et svært år.
Optagelse.
- Kan vi begynde forfra? - Ja.
"Jeg kan arbejde så meget, som jeg vil."
"Jeg er så følsom, som jeg er uden at skamme mig over det."
- Skal jeg gå den vej? - Nej, den vej.
- Er du klar? Værsgo. - Tre, seks, fem.
- Seks, otte, tre. - Kameraet kører.
Seks, ni, ni.
Okay. Kører kameraet? Okay.
Alle, der arbejdede med Marilyn, vidste, at det gik op og ned.
Jeg ville ikke placere George Cukor i den kategori.
"Marilyn er gået for vidt."
"Hun glemmer replikkerne og spiller langsomt."
"Om eftermiddagen er hun beruset."
- 74. - Arbejd hårdt.
"Filmen havde allerede kostet meget. Fem, seks manuskripter."
"Vi var hurtigt bagud med 34 dage."
"Det svækkede yderligere filmselskabets dårlige position."
20th Century Fox var i krise på grund af den lille film "Cleopatra".
Det var en enorm, dyr produktion, der blev den dyreste film nogensinde.
De stoppede alt undtagen "Something's Got to Give" og "Cleopatra".
Liz Taylor tjente en million dollar, Marilyn 100.000.
Marilyn var klart bevidst om forskellen i betaling.
Tal, Jeff. Tal så!
Tal, Jeff. Kom nu.
Jeff! Kom nu, Jeff.
"Jeg ved ikke, om det her projekt bliver til noget."
"Den ultimative Hollywood-historie."
Tal, Jeff. Tal! Tal!
"Ak, de gode gamle dage."
"Hvor filmselskaber arrangerede ting professionelt og ikke tilfældigt" -
- "og forvirrende".
- Jeg begynder ... - Tre, otte, to.
Marilyn blev syg i tre uger med høj feber og bihulebetændelse.
Du er forkølet. Hvor vover du? Chefer bliver forkølede -
- bliver hjemme og sygemelder sig. Men hvor vover jeg at blive syg?
Marilyn syg efter en dags optagelser.
Dråben var fødselsdagssangen i Madison Square Garden.
Hr. præsident, Marilyn Monroe.
Fox havde bedt hende om ikke at deltage.
Men hun ville ikke gå glip af chancen for at synge for præsidenten.
Vi var forbløffede. Især Cukor var vred.
Han begyndte at føle sig hjælpeløs.
Filmselskabet anklagede Marilyn for ulydighed -
- og for at forlade produktionen uden tilladelse. Hun blev fyret.
Det var det værste, der kunne være sket.
Hendes karriere ville være ovre. Hun kunne ikke få andre roller.
De indledte en smædekampagne og sagde, optagelserne var ubrugelige -
- og at hun havde været i sådan en tåge, at de ikke kunne arbejde.
Hun var den store stygge ulv, og Fox slap næsten af sted med mord.
Men hun slog igen.
Hun begyndte at tage billeder og begyndte at give interviews.
Det, de sagde om mig ... Det her selskab, som vi ikke må nævne ...
Vi er ikke maskiner, selvom de vil påstå det.
Folk gjorde mig til en stjerne. Ikke et filmselskab. Ikke en person.
Jeg vil gerne være en god skuespiller.
Jeg vil gerne være lykkelig, men det er næsten lige så svært.
For 10-15 år siden fandt man en kontrakt i Fox' arkiv.
De havde genansat hende til en million dollar.
Det var kun et par dage, før hun døde.
"Kære Lee. Det her er et vigtigt personligt brev."
"Begynd ikke at læse det, før du har god tid."
"Brevet handler om mine fremtidsplaner. Altså også dine."
"Min udvikling som kunstner afhænger af vores samarbejde."
"Mine advokater og jeg vil danne et selskab" -
- "hvor vi har en vigtig plads til dig."
"Hvad mig angår, er min lykkeligste tid nu."
"Der er en fremtid, og jeg længes dertil."
"Min kærlighed til jer alle. Marilyn."
"Lyset forsvandt. Hun så ud til at blegne med det."
"Smelte sammen med himlen og skyerne og forsvinde."
"Jeg ville løfte min stemme over mågens skrig og kalde på hende."
"Marilyn! Marilyn!"
"Hvorfor skulle det gå sådan?"
MARILYN MONROE VAR DEPRIMERET I LANG TID
FUNDET DØD I SENGEN MULIGT SELVMORD
"Mange af os kan huske den 5. august 1962, da vi hørte om hendes død."
"Vi kan huske, hvor vi var og hvem, der var der."
"Som et følelsesminde ofte reserveret til en død præsident" -
- "eller et familiemedlem."
"En grund til, at hendes minde lever videre, er den for tidlige død."
"Når fortiden dør, sørger man."
"Men når fremtiden dør, må vores fantasi bære den videre."
"Jo mere jeg tænker på det, går det op for mig, at livet skal leves."
"Fordi det er så kort, måske for kort eller for langt" -
- "ved jeg kun én ting: Det er ikke let."
"Nu hvor jeg vil leve" -
- "og pludselig ikke føler mig gammel" -
- "og blæser på alt, bortset fra at beskytte mig og mit liv" -
- "og fortvivlet at bede og sige til universet ..."
"At jeg stoler på det".
MED KÆRLIG HILSEN MARILYN
www.O P E N S U B T I T L E S.org
Fører du dagbog?
Sommetider, når der sker ting, skriver jeg dem ned.
Men så river jeg det i stykker.
Jeg læser det op sådan her. Er det fint?
Optagelse et.
"Ikke længere en bange, ensom lille pige. Ikke en bange og ensom pige."
"Tal ikke om mig."
"Tal ikke om mig, når jeg er væk. Herregud."
Det er rart at være tilbage. Jeg er beæret.
Er du lykkelig nu?
"Jeg er M.M." Vi tager det en gang til.
Indre, indre, indre. Okay, begynd.
Jeg plejede at være med i, da jeg var model ...
Herremagasiner og på forsiden af såsom ... Jeg ved ikke ...
Squint, Peep. Take a Peep.
Jeg begynder forfra. Fint. Undskyld.
Skal vi gøre det om? Vi tager det en gang til.
Dommer Griffith gjorde ret i at dømme mig.
Jeg tror ikke på at ignorere trafikforseelser.
"Kære Darryl. Dit manus er dårligt. Kærlig hilsen Marilyn."
Jeg begyndte næsten at græde. Det var sødt af hende.
"Jeg stoler på det."
Det var dårligt.
- Tager du skuespil alvorligt? - Det er jeg bange for.
- Tak, Marilyn. - Farvel.
Tekster: Lars Steen Olsen www.O P E N S U B T I T L E S.org www.sdimedia.com