- Раз, два. - Раз, два.
Ну ж бо. Кидай сильно.
Невдача.
Ще раз. Сильно!
Невдача.
Гаразд.
Невдача.
Що ти робиш? Піднімай і кидай!
Стривай, Йон Мі. Спробуй іншим боком.
Іншим боком.
Кидай. Ну ж бо.
Успіх.
Молодець.
- Так! Ура! - Ти змогла!
- Чудово. Ходімо. - Слава богу!
Приготувалися, уперед!
Не можу дивитися. Я нервуюся.
Гаразд.
Ану.
- Вибачте! - Нічого.
Ходімо заберемо.
А тепер ідемо задом.
Ми заощадимо час, якщо йтимемо задом.
Задки вони рухаються навіть швидше.
Гаразд.
Зараз. Будь ласка.
Йон Сіку, слухай.
Уяви, що камінь — це обличчя шахрая, який тебе обдурив.
Цей козел зіпсував мені життя!
Успіх.
Так тримати!
Вони впораються.
Стара відьма! Що ти робиш...
Ти казала, що грала в «Конґі» кулями під час Корейської війни.
Мамо, уяви,
що камінець — обличчя татової коханки.
Гнила зараза!
- Успіх. - Вийшло! Так!
Дякую, тату!
Гаразд. Готові?
Швидше! Раз, два!
Спершу треба обмотати навколо осі.
Я знаю.
Не дивіться на годинник. Час є.
Ти справді колись грала в цю гру?
Не говори до мене.
Спокійно.
- Спокійно. - Заткни її!
Боже, надто довго.
Ні, треба...
Боги неба й землі, прошу, змилуйтеся наді мною.
Боги неба й землі, змилуйтеся.
Боги...
Боги неба й землі покинули нас.
- Вона не при собі. - Не може бути.
Вони нас покинули.
Я тут помру?
Опануйте себе.
Ми всі помремо...
Якщо здасися, я вб'ю тебе раніше за богів.
Швидше.
Швидше!
Успіх.
- Уперед! - Швидше!
- Швидше. - Раз, два!
Поквапся!
Ви повинні вдарити джеґі п'ять разів.
Не дивіться.
- Що? - Прошу.
- Добре. - Ви теж.
Не дивіться! Відверніться!
Один.
Два.
Три.
Чотири.
- П'ять! - П'ять!
Успіх.
ГРА В КАЛЬМАРА 2
ЩЕ ОДНУ ГРУ
Кретин довбаний!
...два, три, чотири, п'ять!
Один, два, три, чотири, п'ять!
Останні команди, приготуйтеся.
Трохи сумно, що в нас немає глядачів.
Боїшся?
Ні!
Зараз тихо, і коли ніхто не дивиться, легше зосередитися.
Агов!
Побачимося на фініші! Перемога понад усе!
Так! Ще побачимося!
- Так, дякую! - Побачимося!
- Так! - Удачі!
Гаразд. Приготуймося.
Я вірю у вас.
І з нами попередній переможець.
Прийшли.
- Успіх. - Молодець!
Приготувались, ходімо!
Ну ж бо, з першого разу! Я вірю!
Коли я грав у бейсбол, я кидав не сильно,
зате влучно.
- Так! - Успіх.
Приготувалися, ходімо!
Я знав, що вийде!
Зберігаймо спокій!
Гаразд.
Те Хо, спокійно. Навіть якщо не впораєшся...
Успіх.
Це було неймовірно, хлопче!
- Ходімо. - Уперед!
Приготувались, ходімо!
У нас вдосталь часу!
Бережи себе й дитину.
Не поспішай. Час є.
Ми можемо всі ігри виграти з першої спроби.
Нічого, у нас вдосталь часу. Ходімо заберемо. Приготувались, уперед.
Без перешкод не так весело.
Так. Без невдач нема прогресу.
Тепер задом. Приготувались, ходімо.
- Боже. - Гаразд.
Усе гаразд. Спокійно.
Відійди.
Невдача.
- Вибачте. - Ні, це...
Треба забрати. Ходімо.
Ти справді часто грав у дитинстві?
Кидок назад — це вам не абищо.
Підіймайся. Ти там заснув?
Тепер уперед. Приготувалися, ходімо!
Стривайте.
Пустіть.
Якого хріна?
Спокійно.
Не поспішай. Ні!
- Бляха! - Невдача.
- У нас ще є час... - Що зі мною не так?
Довбаний ідіот! Ти ідіот!
Ніхто тебе не звинувачує!
Гаразд. Глибоко вдихни.
Пригадай той час, коли тобі було весело грати.
Глибокий вдих.
Дихай. Заспокойся.
Усе гаразд.
Не поспішай. Спокійно.
Добре.
Ходімо! Приготуйтеся, ходімо!
Ти як?
Усе добре?
Гаразд, відійди.
Один, два, три, чотири...
Ти його дістав!
- Успіх. - Ходімо!
Приготувалися, ходімо!
Раз, два! Швидко!
Ми майже дійшли!
- Ми це зробили! - Молодці!
Вибули такі гравці:
135, 239,
263, 415...
Фігово, забагато людей пройшло.
Агов. Ти.
Як думаєш, скільки залишилося?
Що?
Скільки тарганів залишилося, як гадаєш?
Близько 200.
Звідки ти знаєш? Ти що, ШІ-бот?
Іди порахуй.
Зараз?
- Добре. - Так.
Навіщо їх рахувати? Ти дурний?
Скоро прийдуть люди в масках і скажуть.
Стули пельку, заразо.
Припиніть.
- Як тебе звуть? - Мін Су.
Скільки тобі років?
Мені 27.
Ти народився в 1997 році. Чому ти ставишся до нього як до боса?
Ви з ним ровесники.
- Так, Нам Су? - Нам Кю.
- Нам Кю. Я правду кажу? - Так.
Ви однолітки. Стався до нього як до друга.
Так краще для команди. Гаразд?
А тобі скільки?
Я з 1998 року.
А ти?
Я з 1996 року.
Ось і все.
Кьон Су наймолодший, ви однолітки, а ти найстарша.
Називай її «пані», бо вона старша.
Я що сказав?
Панночко Хьон Джу.
Можна дещо спитати?
Звісно.
Звідки ти знала, що якщо перевернути ттакджи іншим боком, буде легше?
Я грала в «Ттакджи» з друзями, коли була малою.
І це був мій таємний трюк.
Ясно.
Можна я теж дещо спитаю?
Так.
Чому, коли ти грала в «Джеґі», ти не хотіла, щоб ми дивилися?
Ой.
Ну, я...
Ти соромилася?
Річ не в цьому. Просто я ще не до кінця перейшла.
Ти про що?
Мамо, годі розпитувати. Не будь такою цікавою.
Нічого.
Мені ще треба зробити кілька процедур.
Я не хотіла, щоб на мене витріщалися.
Яких процедур?
А, то он звідки вони в тебе.
Авжеж. Я знала, що вони завеликі...
Мамо, припини! Вибач.
Що? Ще більше вижило?
Це команда того психа.
Бляха. Призових грошей буде менше.
- Дівчинка вижила. - Хто?
Та тендітна дівчинка.
Вони не дуже раді нас бачити.
У тієї пані добре серце. Я сумую за мамою.
На сьогодні роботу завершено.
Усі солдати, повертайтеся до своїх кімнат.
Я думав, ти будеш потворою, а ти нічогенька.
Північнокореянки гарні.
Що ви робите? Ви порушуєте правила.
До сраки правила.
Якщо не допомагаєш, то й не втручайся.
Я про це повідомлю.
Кому? Офіцеру?
Як довго, гадаєш, він тебе захищатиме?
Він уже на тебе не зважає.
Пояснити тобі докладно,
в якій ти зараз ситуації?
Курва. Комуністка срана.
Зіпсувати тобі личко?
Чи відрізати палець, щоб ти більше не тиснула на гачок?
Останнє попередження.
Якщо знову станеш нам на заваді,
я відріжу тобі всі пальці і викину їх у смітник.
А тоді пограюся з тобою.
Вибачте мені.
Усе гаразд.
Не вибачайся.
Якби не ти, я б не зробив останній удар.
Гравцю 222, ти добре почуваєшся?
Так.
Дякую всім, що взяли мене у свою команду.
Вона перевернула ттакджи з першої спроби.
Це було щось.
Вона чудово впоралася, хоч і вагітна.
Нам пощастило, що вона була з нами.
А «Летючий камінь»? Один удар — і в ціль.
Такий кидок знизу! Бам!
Наче той Кім Пьон Хьон.
А ти? Ти все життя грав лише в «Конґі»?
Твоя рука літала, як у фільмі про бойові мистецтва.
Я єдиний син на два покоління.
Мама дозволяла гратися лише вдома із сестрами.
І все ж відпустила дорогоцінного сина в морпіхи?
Це татова ідея, він хотів, щоб я став справжнім чоловіком.
Він воював у В'єтнамі.
- Чудовий, мабуть, чоловік. - Так.
Теж був морпіхом?
Так... Я перепрошую.
Слухайте. Може, познайомимося?
Я досі не знаю ваших імен, панове. І твого, панночко.
Я почну. Я Кан Те Хо.
«Те» означає «великий», «хо» — «тигр».
«Великий тигр». Класне ім'я.
Мене звати Пак Чон Бе.
«Праведний» і «двічі».
Мої батьки хотіли, щоб я був удвічі праведнішим.
Мене звати Кім Джун Хі.
Я не знаю, що це означає.
Джун Хі. Коли вийдеш звідси, сходи до лікаря.
Ти пережила стрес. Тобі треба перевіритися.
Добре.
Я О Йон Іл.
-«Йон Іл»? - Так.
«Йон Іл» означає «нуль один», і це мій номер.
Легко запам'ятати.
Це правда! Ім'я — це номер.
Гі Хуне. Яке твоє прізвище?
Я Сон Гі Хун.
- Ясно. - Сон Гі Хун.
«Сон» буквально означає «прізвище».
Вітаю всіх із проходженням гри.
Зараз я оголошу результати другої гри.
У другій грі вибуло 110 гравців.
На цю мить зібрано 20,1 мільярда вон.
Оскільки залишилося 255 гравців,
частка кожного становить 78 823 530 вон.
Чекай, як?
Досі менше 100 мільйонів? Навіть не 80 мільйонів.
Лише 110 людей померло? І все?
Ви добре порахували?
І це все? Але ж ви застрелили стількох людей!
- Має бути більше! - Перерахуйте!
Бляха. Я двічі ледь не помер, і це все, що я отримаю?
Я б заробив більше, якби дозволив себе побити!
Я розумію ваше розчарування.
Але ми завжди тримаємо двері відчиненими, щоб ви могли обрати.
Зараз ви проголосуєте, чи грати далі.
Продовжувати боротьбу за більший приз чи зупинитися на цьому —
залежить лише від вас.
Не соромтеся
скористатися своїм правом демократичного вибору.
- Йон Сіку. - Що?
Якщо сьогодні потрапимо додому,
я приготую тушковану кімчі.
І додаси багато свинини?
Я такий голодний.
Слухайте, гадаю, ми зустрілися тут невипадково.
Якщо вийдемо звідси, я хочу запросити вас до нас додому на вечерю.
Я засмажу свинину.
А можна?
Аякже!
У нас невеличкий дім, але достатньо місця, щоб нагодувати чотирьох людей.
Ще й заночувати можна.
Панночко Хьон Джу, а ти прийдеш?
До речі, де ви живете?
Ми живемо в Бончхон-тоні.
Справді? Я живу в Сіллім-тоні.
Боже, ми майже сусіди!
А ти, Хьон Джу? Ти живеш у Сеулі?
Я живу в Кванмьоні.
До нього лише 30 хвилин автобусом.
Дивно, що ми всі живемо поруч.
Мабуть, у нас особливий зв'язок. Це неймовірно.
Не хвилюйся. Я теж хочу зупинитися.
Я маю бути з дружиною в лікарні.
Цього разу ми вийдемо звідси.
Бляха!
Морпіх має мислити стратегічно і знати, коли відступити.
Правда, брате?
Так, правда.
Морпіхи не безсмертні. Треба йти звідси.
Ми мусимо покінчити з іграми.
Я допоможу вам, коли вийдемо.
А зараз прошу вашої підтримки на голосуванні.
Друзі, ану всі докупи.
- Раз, два, три. Перемога понад усе! - Понад усе!
Цього разу голосування почнеться з гравця 001.
Гравцю 001, прошу, проголосуйте.
Гравець 006.
Гравець 007.
Перепрошую.
Йон Сіку.
Ніяких дурниць.
Якщо складемо наші гроші докупи,
у нас буде понад 150 мільйонів.
Ми погасимо твій борг,
а на решту відкриємо продуктову крамницю. Домовились?
Швидше! Ти там ритуал проводиш?
Стули пельку!
Не зрадь нас.
Що?
- Це. - Гравець 048.
Ми всі погодилися зіграти в ще одну гру, так?
Так.
Гравець 125.
Гравець 126.
Перепрошую.
Слухайте!
Ви з глузду з'їхали?
Хочете продовжувати після смерті всіх тих людей?
Хто сказав, що не ви помрете в наступній грі?
Треба зупинитися. Ми всі помремо, якщо продовжимо!
Отямтеся і візьміть ті гроші, що є.
Спершу треба вижити, а тоді вже думати, що далі.
Як нам допоможуть 70 мільйонів?
Я не знаю, скільки ти винен, але для більшості людей тут
це не покриє навіть 10 % боргу.
Я правду кажу?
Там у нас немає майбутнього!
Ці гроші нічого не змінять!
- Так, він каже правду! - Саме так!
З такою сумою я довго не протримаюся.
Після першої гри було 25 мільйонів,
а тепер 78 мільйонів!
Після однієї гри сума збільшилася втричі!
Якщо зіграємо в ще одну гру,
приз буде щонайменше 240 мільйонів!
Але я більше не витримаю.
Прошу.
Випустіть мене звідси.
Я справді...
Я дуже хочу додому.
Я не хочу помирати.
Слухай.
Ти молода, у тебе, мабуть, ще буде шанс.
А в мене ні.
Прошу.
У моєї сім'ї немає майбутнього.
Мій бізнес прогорів, я винен понад 500 мільйонів.
Я мушу заробити принаймні половину,
якщо хочу отримати ще один шанс.
А якщо помреш?
Якщо ти помреш тут, твоя сім'я навіть тіла не отримає.
Тоді кінець тобі і твоїй сім'ї!
- Ти що, не розумієш? - Не бійтеся!
«Ттакджи», «Червоне світло, зелене світло», «Дзиґа»!
Це не важкі ігри.
Дивіться.
Залишилося 255 гравців. Більше половини з нас вижило!
Ми дійшли так далеко, спробуємо ще раз!
Слушно кажеш, юначе.
Це правда!
Ми всі добре зіграли і вижили!
Зіграймо в ще одну гру!
Ще одна — і все. Зіграймо в ще одну гру!
Так, зіграймо в ще одну гру!
Ще одну гру!
- Ще одну гру! - Ще одну гру!
Результат: 139 — «О» і 116 — «Х».
За побажанням більшості завтра ми зіграємо в третю гру.
Дякую.
Пані.
А ви не боїтеся?
Чого саме?
Грати в ігри.
Боюся.
Тоді чому хочете продовжувати?
Бо якщо я зараз піду,
мене чекатиме дещо страшніше.
І не називай мене «пані».
Я молодша за тебе, але не кажи тим придуркам.
Мамо. Ти сердишся?
Не називай мене мамою, дурню.
Мамо. Вибач, але я не можу повернутися додому із цим.
Ти про що?
У мене трохи більше боргів.
Скільки?
Близько 100 мільйонів.
Я позичив у лихварів і в гральному закладі.
Якщо не поверну гроші наступного місяця,
матиму проблеми.
Вони сказали, що виріжуть і продадуть мої очі, печінку та нирки.
І вони це зроблять.
Тому я не міг повернутися додому.
Ще одну гру.
Обіцяю, тоді проголосую за завершення.
Після ще однієї гри я зможу виплатити борги.
Тоді почнемо спочатку. Гаразд?
Йон Сіку. «Після ще однієї гри»?
«Спочатку»?
А якщо одного з нас уб'ють?
Я знаю...
ти без мене проживеш.
Але якщо з тобою щось станеться...
у мене не буде причин жити, навіть якщо я і виберуся звідси.
Що ти таке кажеш?
Ми виграємо і виживемо разом.
Брате!
Брате Чон Бе!
Та щоб йому...
Ходімо до нас.
- Ні, мені тут добре. - Та годі вже.
- Але... Агов. - Гаразд.
Тоді треба було відійти подалі.
Такий жалюгідний вигляд, що аж сумно дивитися.
Пробачте.
Джун Хі, Йон Іле. Пробачте.
Гі Хуне, вибач.
Я позичив гроші,
і тепер кредитори докучають колишній дружині й дитині.
Якщо я зіграю в ще одну гру,
я зможу погасити борг.
- Тож... - Чон Бе.
Від тебе я такого не чекав.
Ти ж вдвічі праведніший.
Але, зважаючи на результати, навіть якби ти голосував проти,
ми б усе одно були в меншості.
Правда ж? Це ж не тільки через мене?
Гаразд. Якщо чесно,
я розумію.
Мені теж грошей не вистачить, тож, коли я ішов голосувати,
я думав зіграти в ще одну гру.
Справді?
Ну все, все.
Дякую за розуміння.
Я хотів продовжити частково тому, що почуваюся впевнено.
Ми чудово виступили як команда, правда ж?
Якщо ми ще раз зіграємо разом, упевнений, усе буде добре. Джун Хі.
Я подбаю, щоб ми вижили в наступній грі...
«Наступній грі»?
У наступній грі нам доведеться вбити одне одного.
Гі Хуне, це вже занадто.
Ми нічого не вдіємо, тож не думаймо про погане.
Треба поїсти, опанувати себе і спробувати ще раз.
Ось, Джун Хі. Візьми. Щоб мала силу до наступної гри.
- Ні, не треба. - Бери.
Я не п'ю звичайного молока.
Дякую.
І візьми мій хліб.
Я не заслуговую на їжу.
А можна мені молоко?
Не лише я винен.
Дивись. Бачиш? Я не єдиний, хто голосував за...
Хьон Джу, навіщо ти це зробила?
Ми ж хотіли разом піти до мене додому.
Чому ти передумала?
Навряд чи в тебе борги, як у мого сина.
Це через операцію? Вона така дорога?
Можеш не казати, якщо не хочеш.
Я свого сина контролювати не можу,
хто я така, щоб тобі вказувати?
Я...
Усе було добре, поки я не розповіла, хто я насправді.
Дехто дивився на мене підозріло,
але якихось проблем не було.
Проте...
коли я сказала, що хочу жити як жінка,
і почала перехід,
усе змінилося.
Мама багато плакала.
Тато зі мною не розмовляв.
Мене звільнили з роботи, і я втратила всіх друзів.
Процедури я ще до кінця не довела,
але й грошей не заробляла, тож мій борг зростав.
Хоч я почувалася вільною,
моє життя...
сильно ускладнилося.
От лихо.
А де ти раніше працювала?
Служила в армії.
Якщо заробиш гроші тут, що тоді? У тебе є план?
Думаю переїхати в Таїланд.
Таїланд?
Я хочу зіграти в ще одну гру. Якщо виграю гроші...
я закінчу свій перехід там і куплю маленький будиночок.
Хочу почати там нове життя.
Я був у Таїланді.
Там багато таких, як Хьон Джу.
Вони красивіші, ніж більшість жінок,
і їх багато. Правда ж?
Так. Я чула, що серед них є багато красунь.
Ти теж красива, Хьон Джу.
Не знаю, чи «красива»,
але я провела з тобою деякий час
і думаю, ти непогана.
Ти ж казала, що це непривабливо.
Гей.
Зрадник.
Як ти можеш дзюрити за таких обставин?
Завершуй. Якщо перервати, можна заробити інфекцію.
Ти справді хотів утекти?
Як тобі допоможуть 70 мільйонів?
Ти ж навіть мені борг не віддаси.
А ти мусиш повернути гроші
і компенсувати мені моральні збитки.
Скільки разів повторювати?
Ціна валюти зросла.
Але ти хотів більшого і вчасно не продав.
До того ж я сам вирішую, коли йти.
Мені начхати на твій довбаний тон.
Може, вирвати йому язика?
Сам вирішуєш?
- Нічого ти не вирішуєш. - Курва.
Ти мій раб, доки не віддаси борг.
Мій раб.
Тож грай в ігри до кінця.
Хтозна,
може, виграєш весь приз сам.
Я отримаю назад своє бабло
А ти вважатимеш, що тобі повезло
Якщо я буду єдиним переможцем, ти будеш мертвий.
Навіщо тобі платити, якщо ти мертвий?
Ти ще навіть слова пам'ятаєш?
Авжеж. Ти у фіналі шоу забув слова.
Сучий син. Маєш останнє бажання?
Я нічого не їв, то чому...
Я за тобою стежу.
Вони досі знущаються з тебе?
Якщо так, скажи — ми допоможемо.
Усе добре.
За десять хвилин вимкнуть світло.
- Приготуйтеся лягати спати. - Передай мені.
Під низ.
Це справді необхідно? Не хочеться там спати.
Коли згасне світло, хтось може на нас напасти.
Що? Хто?
Коли ми вб'ємо одне одного, призові теж зростуть.
Це частина гри.
Гі Хуне, я думаю, ти перебільшуєш.
Навіть якщо це правда, хто на таке піде?
У попередніх іграх
десятки людей вбили одне одного вночі.
Просто тут.
Ти не уявляєш,
як люди змінюються...
у цьому місці.
Гаразд, я не знав. Вибач.
Коли вимкнуть світло, встановимо чергування.
Я буду першим. Треба визначити черговість для решти.
Ти куди?
У туалет!
Ти завжди ходиш у туалет посеред ночі.
Піти з тобою?
Ні. Навіщо тобі йти в жіночий туалет?
Упораєшся сама?
Я трохи боюся цих людей.
Дивися.
Ого.
- Що... - Слухай.
Це шпилька, яку мені дала твоя бабуся.
Я взяла її про всяк випадок для захисту.
Якщо хтось на мене нападе, я...
Аякже.
Пані Джан Ким Джа, яка пережила Корейську війну.
Вражає.
Перепрошую.
Мені треба в туалет.
Самій іти небезпечно.
Можемо піти разом.
Нам треба в туалет.
Ні. Вхід і вихід у цей час обмежено.
Будь ласка. Я погано почуваюся.
Ні. Вхід і вихід у цей час обмежено.
Слухайте.
Пане Трикутнику.
Хоч на вас ця дивна маска, ви ж людина, правда?
У зовнішньому світі у вас, напевно, є сестра
і мама, як я.
Коли жінки кажуть, що їм треба в туалет,
це з причин, які вони не можуть назвати.
Якщо ви цього не розумієте,
то не кажіть, що ви людина. Не варто.
Слухайте.
Мені за шістдесят, і в мене проблеми із сечовим міхуром.
Я нікуди не можу вийти без підгузка,
але я не змогла взяти сюди все, що мені потрібно.
Ви справді хочете, щоб я намочила штани?
А якби я була вашою матір'ю, пане Трикутнику?
Ви б так не вчинили зі своєю матір'ю.
Я прийшла сюди через борг сина.
Дозвольте хоча б попісяти, коли я хочу.
Що я зробила в минулому житті, щоб заслужити...
Дякую.
Можна й мені?
Усе гаразд. Вона жінка. Її звати Хьон Джу.
Усе добре. Ходімо.
Швидше.
Дякую, пане Трикутнику.
Звертайся, якщо потрібно.
Усе гаразд.
Шкода бачити тебе тут у такому стані.
Твої мама й тато, мабуть, хвилюються.
У мене їх нема.
У мене немає батьків.
Слухай.
Якщо тобі потрібна допомога, дай мені знати.
Зі мною все добре.
Вона хвора чи що?
Вона вагітна.
Гадаю, їй уже скоро народжувати.
Гі Хуне, я встав.
Тобі варто поспати. Я почергую.
Я не стомився.
Спи.
Пробач.
Не будемо про це.
Я знаю, що ти не винен.
Я не про це.
Вибач, що не позичив тобі грошей, коли ти приходив до мого пабу.
Якби я тобі допоміг, твоя мама, мабуть, була б ще жива.
Але в мене справді не було грошей.
Я знаю.
Я не ображався на тебе.
Тому ти прийшов сюди тоді? Щоб заплатити за лікування мами?
Чому ти повернувся?
На твоєму місці я б усе залишив позаду
і почав нове життя з грішми.
Якби...
я помер у тебе на очах,
а ти...
виграв усі гроші,
як би ти почувався?
Годі, не кажи так. Ми впораємося разом.
Ось тому я і повернувся.
Щоб вижили всі.
Щоб закінчити гру.
Але
я вже не знаю.
Не знаю, що ще можна зробити.
Я зіпсував твій план, натиснувши кнопку.
Я ж казав, що ти не винен.
Пам'ятаєш, як ми страйкували?
Ми зайняли фабрику, і адміністрація наказала нам вийти.
Сказали: кожен, хто вийде добровільно,
уникне покарання і отримає більшу вихідну допомогу.
Хіба таке забудеш?
Коли я був на нічній варті, я хотів піти. Знаєш, чому не пішов?
Ти спав біля мене і говорив уві сні.
«Мамо, я голодний. Дай мені їсти.
Мамо, я голодний. Дай щось поїсти».
Ти ридав уві сні.
- Я плакав уві сні? - Так.
І просив їжу?
Так.
То ти залишився через мене?
Так. Я дивився на тебе і думав:
«От бідолаха.
Прокинеться, а мене нема,
почне плакати, що навіть у туалет не дійде».
Я зрозумів, що не можу тебе покинути.
Ти брешеш.
Ні, клянуся твоєю мамою.
Чому моєю? Клянися своєю.
Хай там чия мама, це правда.
Мене звільнили — і ось до чого я дійшов, бо залишився.
Ти завжди звинувачуєш мене у всьому поганому:
у програші на перегонах і невдалій торгівлі курятиною.
Що ще? Шлюб?
Я одружився, бо хотів, а розлучився через тебе.
Це я розлучився через тебе,
бо ти завжди запрошував мене випити.
І це ти привів мене на кінні перегони.
Гаразд. Тихо.
Ти нарешті поводишся як Сон Гі Хун, якого я знаю.
Бо ти був наче інша людина.
Гі Хуне.
Після наступної гри підемо звідси, гаразд?
Вип'ємо соджу, як колись.
Ти пригощаєш.
Люди не змінюються.
Сон Гі Хун, скнара із Ссангмун-тона.
Найбільший скнара.
Король скнар.
«Скнара із Ссангмун-тона». Як повернення в минуле.
Вона ще там?
Так.
Агов? Усе гаразд?
З тобою все добре? Щось не так?
Боже. Що сталося?
Тобі погано? Живіт болить?
О ні. Мабуть, пологи почалися.
Ану скажи, де і як болить.
Мені страшно.
Усе добре.
Усе буде добре.
З тобою і дитиною все буде добре.
Не хвилюйся.
Командо два, будьте обережні.
Знайдете щось підозріле — зв'яжіться з нами.
- Так, пане. - Так, пане.
Капітане Пак, пильнуйте.
Команда два шукатиме на півночі.
Ми вирушимо на південний захід.
Гаразд.
Треба знайти острів за чотири дні.
Не хвилюйся.
Капітан Ко теж тутешній. Він знає місцевість як свої п'ять пальців.
І в нас достатньо пального і їжі на тиждень.
- Спробуємо. - Гаразд.
А соджу теж є?
Я ловитиму рибу, коли стемніє. Зможете нам приготувати.
По-твоєму, ми пливемо рибалити?
Поки не знайдемо острів, треба бути напоготові.
Коли стемніє, усе одно роботи не буде.
Чим нам займатися всю ніч?
Розважатимете нас співами і танцями?
Гаразд, рушаймо!
Команда, яка першою знайде острів, отримає бонус! Удачі!
- Уперед! - Щасти!
Скоро почнеться третя гра.
Гравці, вставайте з ліжок і готуйтеся.
Повторюю.
Скоро почнеться третя гра.
Гравці, вставайте з ліжок і готуйтеся.
Брате. Можна мені теж?
Тобі цього не треба.
Приймеш — і ти вже не нормальна людина.
Якщо вийдеш звідси, не зв'язуйся з ними більше.
А чому ти з ними об'єдналася?
Бо з такими ідіотами легше впоратися.
А я? Чому ти об'єдналася зі мною?
Бо...
вірю, що ти мене не обдуриш.
Що?
Я піду звідси, коли призові досягнуть 200 мільйонів.
Я не знаю твоєї ситуації, але добре подумай.
Ти тут довго не протримаєшся.
Солдати, займіть свої місця.
- Ого. - Так!
Йон Мі.
Пробач.
Усе гаразд.
Ми всі можемо перемогти і піти звідси разом.
Вітаємо на третій грі.
Гра, в яку ви гратимете, називається «Хто зі мною?».
Повторюю.
Гра, в яку ви гратимете, називається «Хто зі мною?».
Будемо тусуватися разом.
Хіба не весело?
Гравці, зайдіть на центральну платформу.
З початком гри платформа почне обертатися,
і незабаром ви почуєте число.
Ви повинні сформувати групки такого ж розміру,
зайти в кімнату і зачинити двері протягом 30 секунд.
Ми грали у щось схоже на шкільних екскурсіях.
Але обіймалися групками.
А тепер замість обіймів треба зайти в кімнату.
Я знаю цю гру.
Як у неї грати? Є якась стратегія?
Якщо число чотири, ми будемо разом.
Якщо два, ми з тобою в парі.
Якщо число більше п'яти, знайдемо ще людей.
А якщо менше п'яти?
Три або чотири.
Там побачимо.
Що б не сталося, не панікуйте. Зберігайте спокій.
Довіряймо одне одному.
Разом упораємося. Ану докупи.
Раз, два, три.
- Так! - Перемога понад усе!
Хай почнеться гра.
Знову і знову
Закружляємо в танці з тобою
Плескай у долоні і співай пісень
Ла-ла-ла-ла, який веселий день
Тра-та-тра-та-тра-та Тра-та-тра-та-тра
Візьми мене міцно за руку
І побігли разом уперед
Переклад субтитрів: Наталя Ковалишин