HJELP MEG UT HERFRA!
KAOS I DET HVITE HUS
Vi er sent ute... Typisk, der borte er Wilkes!
Du skulle kjørt over den pungrotta. Vi er agenter!
–Dere kan ikke parkere her! –Vi er offentlige tjenestemenn.
Jeg er kjøpesentrets sikkerhetsleder, og her bestemmer jeg!
–Dere blokkerer brannhydranten. –Stemmer. Hva heter du?
–Hill... –Jeg er agent Simms.
Vi trenger hjelp fra en våken kar. Kan vi regne med deg?
–Vokt bilen med livet som innsats. –Ok, men hva er så spesielt med den?
–Hvis jeg sier det... –Jeg skjønner.
–Det ordner jeg. –Du får en æresutnevnelse...
Hendene på skuldrene, kroppsvisiter meg. Vri på rumpa...
–Takk skal du ha. –Skyt ham neste gang.
Bli ferdig, vi er sent ute.
–Det er melk igjen. –La den være.
Vi er sent ute, og denne gang tar jeg ikke på meg skylda.
Lett på deg!
Luke, du er 10 minutter sent ute. Vi skulle dratt halv ti.
–Hvorfor sa du ikke det, Woods? –De må hjelpe ham med å passe tiden.
–Jeg sa jo... –Kom!
Ikke vær redd. Bare se på meg.
Bjeff!
Står til? Simms, sikkerhetstjenesten.
–Agent Dash. –Det kan være en bombe i donutene.
Vil du sprenge oss i lufta? Ta den med mandel slik...
Bruk tang! Skynd deg, den kan være tidsinnstilt.
Peanøttkjeksene kan være en bombe... Med strø på... Terrorister elsker slikt!
–Kan vi sjekke en med syltetøy også? –Nei!
Legg dem i en eske. Vi kommer straks.
Ikke rør deg. Den minste bevegelse, og det smeller!
I dag vil jeg ikke ha noen opptrinn. Husk at du går på high school nå.
Da burde jeg slippe slike treige klær.
Klærne dine er så fine, så. Du er veldig kjekk i dem.
–Du burde være glad. –For å være så treigt kledd?
Unge mann, gi meg esken.
Takk for at du tok vare på den. Ditt fedreland takker deg.
Dash, ikke donuter i tjenesten!
Dette er agent Dash. Roger?
Be Cliff passe hunden sin selv. Jeg har min egen jobb å ta meg av.
Vil du jobbe i feltet resten av livet? Du kan være glad Morton ikke så det.
–Jeg bare fleipet. –Det gjør du stadig.
–Og slike får ikke beskytte presidenten. –Jeg tar jobben min på alvor.
–Jeg har vist hva jeg er god for. –Greit nok.
Men alt du finner på. Donuter... Oppdiktet hundelort...
–Det var ikke morsomt. –Riktig innstilling...
Får jeg ansvar for presidenten, skal jeg bli seriøs. Kjøpe flere stygge slips...
Jeg skal følge alle regler. Sammy "Regelverk" Simms".
Den eksplosive kaffen Deres. To sukkerbiter?
–Han ankommer. –Kortesjen er her. På plass.
La donutene være.
Den med mandel også.
–Se alle de kameraene! Jeg nekter! –Jo da. Dette gjør vi jo hvert år.
–Jeg går ikke inn! –Vil du at jeg skal ringe din far?
Da får jeg i det minste snakke med ham.
Det er ikke lett, men nå skal du gå ut av bilen–
–og være en strålende glad gutt som kjøper utstyr til et nytt skoleår.
Lukk opp døren!
–Kan jeg få prøve en sånn? –Nei, vi er sent ute.
–Det tar bare et øyeblikk. –Ikke lag bry for din mor nå.
Disse klærne er nitriste!
Barn liker ikke formelle klær...
Jeg ville jo ikke handle her.
–Få ut fotografene. –Da går vi...
–Hva finner du på? –Må vi handle her?
Amerika handler her, og din pappa styrer Amerika.
–Du handler ikke her. –Blås i det.
–Kan De hjelpe til? –Hvordan finner De tid til å handle?
Slikt er en balansegang for alle utearbeidende mødre.
Inn i prøverommet med deg!
–Hva er det De gjør? –Det gjør vondt!
–Våg ikke på ta hardt i ham igjen! –Men De sa jo...
Det var ikke slik jeg mente!
Inn i prøverommet!
Finn meg en agent som kan hanskes med barn.
Utrolig!
Simms...
Fem år i tjenesten...
To utmerkelser.
Hvorfor har du ikke i øreproppen?
Høye frekvenser plager meg. Så jeg hviler øret.
Alltid et eller annet. "Den skuddsikre vesten gnager."
–Jeg fikk et slags utslett... –"ID–kortet får meg til å se feit ut."
–Jeg har gått ned en masse siden det. –Sitt!
Stille!
Du utmerket deg i dag, men du har så mange anmerkninger–
–at det jeg gjør nå, er mot bedre vitende.
I dag får du et nytt oppdrag: Fra kl 17.00, heltid i Det hvite hus...
Som personlig agent for... Presidentsønnen.
–Nei... –Kodenavn "Prins", Luke Davenport.
Du aner ikke hvor smigret jeg er. En super jobb...
Men jeg vil ikke være barnevakt. Jeg hadde tenkt meg "Ørnen" selv.
Tror han at jeg ber ham? Dette er ingen høflig forespørsel.
Tabber du deg ut, blir du overført til sjekking av kredittkortbedragerier.
–Eller skriker jeg på for høy frekvens? –Nei, jeg har i øreproppen.
–Takk for tilliten, sir. –Bare gå!
Og kvitt deg med det slipset. Skulle tro du har ranet en død klovn.
–Utskjelt før jeg har gjort noe! –Du ville jo beskytte "Ørnen".
"Prinsen" blir din inngangsbillett.
Det er jo en unge... Det kan vel ikke være så vanskelig?
Hva skal det bety? Hvorfor ler du?
Hva gjør du?
La slangen være i buret. Den trives der.
Slangen vil ikke være ute. Den vil være i jungelen.
–Så du liker slanger? –Nei!
Han heter "Gift". Vil du holde ham?
Unnskyld, herr president.
Hva foregår her?
Han hadde rett. Den er tyngre enn jeg trodde.
Luke, vi må snakke litt om din oppførsel i dag.
Det var ikke min feil. Jeg bare prøvde på meg klærne.
Kan De være så snill og legge slangen tilbake?
Her.
Det er snart valg, og jeg vil ikke vite av flere slike opptrinn.
–Det passer svært dårlig. –Ikke bit meg!
–Flink gutt. –Han bet meg! Jeg blør!
–Har du vært ute med Brandy? –Nei.
Vi har jo snakket om å ta ansvar.
Vil du ha hund, så får du gå tur med den!
Slipp! Slipp... Luke!
Vent, Luke! Hjelp meg!
Kom, Brandy, så går vi.
Simms! Jeg har en idé: Du kan gå tur med hunden.
–Min idé er bedre: Nei! –Hvorfor ikke?
–Det inngår ikke i jobben min. –Om jeg går, så må jo du bli med?
–Da dropper vi mellomleddet. –Jeg skal ikke passe hunden...
Jeg skal passe drittungen.
Luke!
Så du gutten? Hvorfor stanset du ham ikke?
–Han bor her. –Jeg skal ikke si noe...
Luke!
–Inntrengere! Sjekk sektor 47. –Skal bli.
Da er det ingen hemmelighet: Jeg liker ikke gutten.
Stå stille!
–Luke? –Der er du, jo!
Den gutten kan jammen gjemme seg. En riktig gjemsel–mester.
Vil alle være med? Hvorfor sa dere ikke det? Greit, dukk...
Dukk... Ikke vær så alvorlig!
Hva gjør dere her, om dere ikke vil leke?
–Hva gjør alle her? –Alarmen gikk. Hva gjør dere her?
–Leker gjemsel. Ikke sant? –Stemmer det?
Fortell hva vi gjør.
Fortell, Luke.
Jeg finner deg nok!
Seks timer i jobben, og allerede et fluktforsøk?
Første tabbe.
Falsk alarm! Få vekk lyskasterne.
–Og få vekk slipset! –Bare prøv deg!
"Første tabbe, Simms". Så kommer andre, så tredje...
Flott! Som om jeg ikke var her.
Velkommen! Du har en melding.
Mungo 12!
"Hei, Huggorm! Stilig navn. Hvor gammel er du?"
Tretten og et halvt. 21 om du er en eldre jente.
Jeg sier 25, selv om jeg er 12. Hvor kommer du fra?
Virginia, like ved Washington. Og du?
Jeg bor i Arlington. Vi burde treffes.
Ja, kanskje. Nå må jeg legge meg.
Jeg også. Skolen er dødtrist. Vi snakkes.
Sengetid!
–Er du ute på nettet? –Jeg var.
Hvem snakker du med? Du sier vel ikke hvem du er?
Ser jeg ut som en idiot, eller?
På nettet er jeg som alle andre. Normal.
Prøv å være det her også. Legg deg, sa jeg!
Og vær forsiktig med hva du sier i cyberspace.
Du kan gå nå.
Ikke mas. Du er ikke faren min.
–Gudskjelov. –Hva?
Fin pyjamas. Er det en sånn med føtter på?
–Hva vil du ha? –En Harvey Wallbanger.
–Nei, en Harvey Oswald! –Hva er det?
En Harvey Oswald er det ekstra smell i.
Din siste, Woods.
Leit at det skulle gå slik. Du er ikke sur på meg?
Sur? Nei da...
Du tok ikke fra meg jobben, Simms.
Jeg har jo fått 6 måneders betalt ferie.
Jeg løy for psykologen.
Og det var jo et rent helvete.
Har aldri vært så lettet over å slippe et oppdrag. Jeg kommer tilbake.
Vi ses.
–Drikker han alltid så tett? –Nei, men han mistet jobben i dag.
–Sparket? Lurte psykologen, sa han. –Han besto ikke helsesjekken.
–Takk for anbefalingen. –Helt i orden.
Ikke skjem meg ut. Og ikke kast bort sjansen til å få beskytte "Ørnen".
Naturligvis ikke. Det er derfor jeg jobber her.
–Vi ses. –Kan du vente litt...
Kan du huske da du ble skutt da du vernet Reagan?
Sånt husker man. Det gjør faen så vondt.
Hvor lang tid tok det før du kastet deg foran Ronnie?
Om jeg tenkte meg om før jeg tok av for kulen, mener du?
Nei, det inngår i jobben. Folk velger dem, vi beskytter dem.
Man rekker ikke å tenke. Nøler man, dør den man skal beskytte.
Men slapp av. Ingen vil skyte den gutten.
Kanskje gi ham bank, men ikke skyte ham.
Vi ses i morgen.
Lås opp døren!
Velkommen til Georgetown–skolen. Jeg er frøken Lawrence.
Dere kjenner kanskje igjen et ansikt i klassen... Nemlig Luke Davenport.
Og pga Lukes spesielle status, vil hans "venn" også være her.
–Han heter...mr Swims? –Nei, Simms.
Mr Simms. La oss ønske dem velkommen.
Robert?
Hvor mange år har mr Simms gått om igjen?
Morsomt! Håper du vil bruke ditt vidd i skolearbeidet også.
Vi skal ikke plage mr Simms.
Nå tar vi en titt på timeplanen.
De venter nede. Og jeg tar ikke skylda, slik som Woods. Vi er sent ute.
–Hva er alt det der? –Det er...leksebøkene mine.
Om du ikke har noe imot det?
Vår venn fra Det hvite hus, president Paul Davenport!
–Unnskyld, jeg fikk et allergianfall... –Hva er det der?
–Det der! –Veldig morsomt, sir.
–Man må ha svart sløyfe. –Jeg vet.
–Jeg er svart og har sløyfe! –Pass deg!
Kan jeg spørre om noe? Er dere misunnelige på min stil?
Hvorfor kan jeg ikke bruke klær som passer min personlighet?
–Byrået trenger å bytte stil. –Nettopp. Til dette.
Takk for din forståelse.
–Jeg må sjekke noe. –Bytt først...
...slik at vi får bli i Det hvite hus i 4 år til.
Nei, Luke! Jeg hater slanger!
Jeg slutter! Jeg har den!
Ikke spark! Jeg arresterer deg for fotlukt!
Tyggegummi i afrohåret mitt! Jeg skal ta livet av den gutten!
Der har vi slangen... Ikke bit!
Frue... Vær så snill...
...ikke...skrik.
–Hva er det som skjer? –"Gift", sir.
Tilkall sykepleiere, noen har blitt forgiftet!
Nei, han slikker meg!
Han prøver å bite meg.
Her får du!
Sir, jeg har situasjonen under kontroll.
Han er en skikkelig treiging. Ikke glo!
–Kan jeg få litt pusterom? –Klart det.
Bedre nå?
Skal jeg fortelle Morton om slipset? Gå vekk, du kveler meg!
Fint... Jeg drømmer om å kvele deg.
Følg med nå...
–Vil du spise med oss? –Nei takk.
Hvorfor ikke? Tror du at du er bedre enn alle andre?
Ikke alle.
Hørte dere det? Sånt sier du ikke til meg.
Få se hvordan du klarer deg på egen hånd.
–Du er ikke bedre enn noen. –Si hva du vil...
Hvordan føles det å ha verdens mest berømte ræv?
–Vi så den på nyhetene i går. –Den lignet sikkert på ansiktet ditt.
–Ble du redd uten barnevakten? –Han er ikke min barnevakt.
Jeg visste det! Han er en pyse.
Akkurat som faren, som lurte seg unna det militære.
"Presidentsønnen?" Kom igjen!
Han slåss som min søster.
Nei, hun slår forresten hardere.
Hold kjeft!
Hvor skal du? Her er jeg, pysa!
Kom igjen, din treiging!
Klabb til meg, da!
Dash! Få vekk fotografene.
Slå meg, da!
Hva gjør du? Slipp meg!
Da var forestillingen slutt.
Gikk det bra, Luke?
–Hjelper du ham med å vaske seg? –Håper han ikke må sy.
Mr Simms!
Kan jeg få snakke med deg?
Om du ikke klarer å beskytte ham, får du finne noen som kan!
–Hvor var du hen? –Det angår deg ikke.
–Han ba om litt pusterom. –Gi ham heller mindre!
Ikke lær meg min jobb. Hold deg til de triste naturfagtimene!
Luke er en offentlig person, går på ny skole og trenger støtte.
Jeg kjenner ham. Han trenger ikke støtte.
–Hva trenger han, da? –Det han nettopp fikk.
–Lær deg å bokse. –Det skal du gjøre for meg.
Jeg skal beskytte deg fra alle slags gærninger, ikke 14–årige skolegutter.
Og så frekk som du er, burde du lære deg selvforsvar.
Jeg har ikke bedt om råd. Kjør meg hjem.
Gjelder bare å holde ham i sjakk til jeg får ansvar for "Ørnen".
Paul, jeg er fryktelig lei for det...
Du har møtt stabssjefene, elskling...
Hallo, generaler og admiraler.
Linda, vi sitter i et møte... Kan ikke dette vente?
Jo da, om du vil se det på nyhetene i kveld.
–Han har vært i slagsmål. –Et øyeblikk, bare...
Atomavtalen får vel vente...
Sett deg.
–Hva skjedde? –Det vil jeg også gjerne vite.
Vi gransker det. Det kan bli noen endringer.
Simms hadde sikkert grepet inn om han hadde kunnet. Hva utløste det?
–En av guttene... –Det var bare dumt.
Mamma og jeg skal på valgturné, og da må du oppføre deg pent.
–Og du får husarrest. –Hvor lenge blir dere borte?
–En måned. –Sitte hjemme mens dere får reise?
–Faen også. Dere får all moroa! –Ikke bruk et slikt språk.
Linda, han behøver bare å få roe seg litt...
Luke!
Har du sett Luke?
Jeg er ikke i humør til å leke! Hvor er du?
Den der har jeg hørt om. Men at gutten har fått opp låsen...
AMY CARTER VAR HER 79. MONROE + JFK
Luke...
Hva er dette for slags sted?
Alt i orden?
–Hva gjør du her nede? –Hvem bryr seg om det?
De merker ikke engang at jeg er borte.
–Jo, før eller senere. –Senere, tro meg.
Jeg er her. Jeg bryr meg.
Det er jo jobben din. Og du liker den ikke engang.
"Gjelder bare å holde ham i sjakk til jeg får ansvar for 'Ørnen'."
–Ikke sant? –Jeg burde ikke ha sagt det.
Jeg var sint på deg.
Du kastet slangen på meg, snek deg ut av huset... Jeg lei for det.
Du har det vel bra her? Hvilken grunn har du til å rømme?
Jeg får ikke gå ut, jeg ser aldri foreldrene mine...
Jeg har ingen venner. Jeg har aldri kysset en jente...
Skjønner. Da ville jeg også ha rømt.
Du hadde det ikke slik som barn. Du var heldig.
Så du er den eneste som har problemer?
Da jeg var på din alder, døde far i Vietnam. Mor hadde tre jobber–
–mens jeg satt alene hjemme. Du har begge dine foreldre.
–Jeg ser dem av og til på nyhetene. –Nei, det var rumpa di du så der.
Smilte du, Luke? Det fins håp for ham!
Så ille er det vel ikke.
Vi går opp på kjøkkenet, fikser litt mat og tar en mannfolkprat.
–Kjøkkenet er stengt. –00–Simms ordner det.
–Hvorfor ikke spise med guttene i dag? –De vil være kamerater pga far.
–Hvordan vet du det? –Fordi alle er sånn.
–Hvordan vet du om noen liker deg? –Det kan jeg ikke vite.
–Du vet han som slo meg... –Jeg har et vagt minne, ja.
Hvorfor kom du så sent?
Jo, jeg har størrelse 36 i underbukser, men kjøpte et par for små,–
–så de klemte seg fast i baken, og der sto jeg...
Unnskyld. Det skal aldri gjenta seg.
For jeg er din partner. 00–Simms.
Jeg trenger sporeutstyr.
–Ulovlig. –Si heller hemmelig.
–Skal personen vite det eller ikke? –Ikke.
Dette er det beste jeg har, og det er høyst "hemmelig".
Så bare forsyn deg.
Vent nå litt...
Akkurat noe sånt jeg mente! Sånne har ikke byrået.
–Fordi jeg sluttet der. –Du er den beste!
–Og hvor er senderen? –Røper jeg det, må jeg drepe deg.
Her er mottaksdelen. Den søker via navigasjonssatellitene.
–Modifisert, naturligvis. –Stilig!
–Og glem ikke å lade den. –Kan jeg betale med kort?
–Jeg har ikke mange venner. –Ikke jeg heller... Ingen faktisk.
Pga fars jobb flytter vi ofte.
Min far har også offentlig embete.
Han er purk, og holder på med mord og sånt.
Gjør han det?
Stilig!
Luke, middag!
Jeg må stikke. Vi snakkes!
Det der er vel ikke forbudt for barn?
–Er det bare ham du snakker med? –Ja.
–Ja... Han er nett–kameraten min. –Og han vet ikke hvem du er, eller?
Ville bare sjekke. Jeg har noe til deg.
Nei, la meg få sette det på deg.
Dyrt som det var, så vil jeg se hvordan det tar seg ut...
–Hvorfor det? –Fordi jeg liker deg.
Takk!
Står til, Walter?
–"Mungo 12"? –En gutt fra nettet. Sjekk hvem det er.
Vi har hendene fulle. Har det høy prioritet?
–Nei, men... –Jeg gjør det når jeg har tid.
Luke!
–Er du opptatt i kveld? –Ikke spesielt.
Vi er en gjeng som skal på kino. Blir du med?
Jeg tror ikke at jeg kan... Men takk likevel.
Vi ses vel på mandag. Ha det.
Vi kan se akkurat hvilken film du vil i Det hvite hus' private kino.
Ingen køer, ingen høye folk på raden foran... Høres det bra ut?
Dritgøy.
–Luke! –Du får ikke komme inn. Forsvinn.
Hva holder du på med? Hva er det?
Jeg skjønner. Du har tenkt å rømme?
Hva? Uten peanøttsmør og fruktgelé? Det kan man ikke leve uten.
Ja, det må være tøft å leve i en gullfiskbolle.
Men det hjelper ikke å rømme. Selv om du ikke liker å høre det.
Dette kommer jeg til å angre på...
Jeg vil miste jobben og da kan jeg ikke betale husleien...
Men det er fordi jeg bryr meg om deg. Håper du skjønner hva jeg risikerer.
Når du er eldre, kommer du til å takke meg.
Jeg skal ta deg med ut. På to vilkår:
Først lillefinger–løftet. Det største løftet to menn kan gi hverandre.
Lillefingeren... Du må gå ut oftere.
Lov ikke å fortelle til noen hva vi gjør.
To: Lov ikke å stikke av når vi er ute.
Jeg lover.
–Hvor skal vi? –Gå ut blant andre. Se litt på livet.
Men vi har et problem: Hvordan få dem til å tro at vi fortsatt er her?
Det vet jeg.
–Luke! –Jeg sover.
–Hva er dette... Luke! –La meg være.
Hjernen din er blitt sugd inn i pc–en.
"Foreldrevakt, 2.3"... Nå skjønner jeg. Luke!
Forsvinn, sa jeg! Jeg er ikke sulten!
–Hvor fikk du dette fra? –Barnas Eget Internett.
–Hvordan skal du få meg ut? –Som fot i pose.
–Jeg føler meg helt teit. –Ja, du ser teit ut.
–Ba jeg deg ikke gjøre noe? –Nei, sir.
–Kjør fram bilen. –Hvor er Luke?
Han sov helt til du vekket ham.
–Og hvem er det? –Hans kamerat Reggie.
De begynte å krangle. Kjører du fram bilen?
Gutten må hjem. Han ble sjuk.
–Ikke si noe, Reggie. –Greit.
Så du er kameraten til Luke? Trodde ikke at han hadde noen.
–Har du fylt bensin? –Ja.
–Liker du Luke? –Den bortskjemte pappa...
Man diskuterer aldri personen man beskytter med andre!
Luke er jævla drittunge. Alle som har møtt ham, vet det.
Er det sant? Er jeg en drittunge?
–Ja, det er du. Jeg ba deg holde munn. –Nå kjører vi tilbake!
–Vi er ute. Hvorfor ikke dra videre? –Hvor da? Til et fengsel?
Gutten skal bare få treffe andre unger.
Dette er uautorisert bortføring av beskyttet person fra sikret område!
Jeg får sparken og da vil ikke Noreen ha meg!
Bland ikke inn ditt privatliv. Bare en liten fleip...
Gutten skal ha litt moro. Hva er galt med det?
–Det fins 37 forskjellige grunner... –Ikke regn opp alle!
Gutten ville rømme. Så om vi tar oss av ham, gjør vi jobben vår.
Vi beskytter ham, og ikke bare det...
Vi gjør en innsats for fedrelandet. Det vil Noreen like.
Jeg fratar deg dine plikter ifølge reglementets paragraf 13.
Slapp av, Luke. Nå kjører vi tilbake.
Vent til Luke sier til presidenten at det var din idé.
Det var ikke min idé og Luke lyver aldri!
"Vi ville ikke dra, pappa. Det var Dash som tvang oss!"
–Dere er dritekle. –Hørte du det?
Vi er ekle. Ta en ekkel venstresving her.
Her lærte jeg å bokse som gutt. Bare gjør som de andre.
–Kan jeg stå til tjeneste? –Kjenner du meg ikke igjen?
–Sammy Simms. –Gutter, hils på Sammy Simms.
Sloss mot Willie Fox om Golden Gloves–tittelen i 19...
77.
–Så du husker meg. –Du tok ham med en høyre i første.
Og i andre banket han deg som en fireåring i sandkassen.
Og i den tredje runden?
Greit, nok fliring...
Men denne fyren var modig. Han gikk opp i ringen igjen–
–og slo knockout på Willie Fox og tok gull.
Gullet! Sett i gang og tren, nå!
Hvor har du holdt hus, Sammy?
Har ikke hatt tid, for jeg er gift med jobben.
Later til at du er gift med en hvit jente.
Reggie er ikke sønnen min. Han er jobben min.
Jeg jobber for ham, foreldrene hans...
–Jeg er hans... –Barnevakt.
Du har skapet ditt her ennå. Si ifra om det er noe.
Takk skal du ha.
Kom nå.
Få se hva du kan. Første gang har du ingenting å tape!
Gi meg høyreneven. Akkurat som Rocky.
Ikke vær redd. Vis hva du kan.
Du skal banke noen. De har tatt jenta di...
Prøv å treffe sekken neste gang.
–Sikt på sekken. –Kan jeg hjelpe til?
Kom igjen, småen. Slå til.
Han prøver å si noe. Beskytt deg med hånden.
Sånn, ja!
Litt vel mye motivasjon, kanskje.
–Takk. –Vis hva du kan.
–Jeg bare hjelper gutten. –Willie Fox, sa du?
Det er så lenge siden. Sekkene er større.
Ikke hold den for stramt. Da kan jeg skade meg.
Da gikk vi!
Kom igjen!
–Takk skal du ha. –Du skylder meg en tjeneste.
God natt, Obie!
Sjef! Står til? Dash, du kan dra nå.
Beste kollega jeg har hatt. Står til, sir? Jobbet sent?
Jeg var nettopp utenfor rommet ditt, og du sa at du sov.
Gjorde jeg?
Ja, ja...
–Hva gjør du her ute, da? –Gikk tur med hunden.
Gikk i søvne...med hunden. Jeg ville snakke med foreldrene først.
Når man snakker om sola... Brandy!
Hunden går i søvne med ham. Flink bisk.
Så du Oprahs program om søvn– gjengere? Du kan få låne kassetten.
–Gutten er trøtt... –Kom deg i seng, Luke.
–Hva gjør du? –Redder livet ditt. Tester maten.
Hvorfor tester du alltid bare kjeksene?
Jeg tror jeg vil ha litt melk.
–Hei... –Hei!
Hva gjorde du i helgen?
Ikke noe spesielt. Og du?
Ikke noe spesielt.
Hei sann...
Gir du ham pusterom?
–Jeg følger reglementet. –Jeg bare fleipet.
Visste ikke at du har for vane å fleipe.
Er det virkelig en vannsklie om bord i presidentflyet?
–Vi fikk ingen god start... –Nei.
Det må være tøft å sitte i mine kjedelige naturfagtimer hver dag.
–Hvem sa de var kjedelige? –Du.
Da må jeg ha vært sliten...
Timene dine er ikke kjedelige. Jeg har ikke et eneste fravær.
Aldri for sent. Én gang da du stengte døren rett i ansiktet på meg.
Ung kjærlighet...
–De er litt nerv...nerv... –Nervøse.
Ha det.
–Nå bommet du! –Hun inviterte meg til fødselsdagen!
Jeg beklager. Jeg begynner snart å grine.
–Jeg kan gå som Reggie! –Eller Michael Jordan. Nei, dessverre.
–Jeg vil se hvem hun er sammen med. –Nei!
Vær så snill, Simms!
Om jeg lar deg gå, vil Morton tygge ræva mi i biter.
Den kommer til å bli så liten at jeg får ryggen rett på lårene.
Jeg vil ikke kunne sitte. Vil du at det skal skje?
Jeg kan ikke slippe deg av gårde.
Det hadde vært synd om jeg fortalte om boksingen...
Det hadde vært synd om du gikk ut gjennom vinduet også.
Din mor og far i telefonen.
Jeg liker ikke det blikket.
Betyr det at du pønsker på noe?
Tenk deg om nøye.
Hei, pappa! Fint! Hva jeg har gjort i det siste?
Fornøyd nå? Nå er alle fornøyde.
Alle går på rulleskøyter. Flott!
Se hvem hun er sammen med, så stikker vi!
Der er hun...
Kan vi gå nå?
Gjem deg!
Særlig, nå ser ingen meg.
–Hold deg vekk. –Nei. Glem den tenåringssjalusien.
Hun kjenner deg igjen, og da går alt i vasken!
Da får du finne på noe slik at hun ikke kjenner meg igjen.
Hva? Nei, nei...
Stilig drakt!
Ikke prøv..!
Praktfullt. Jeg har ikke gått på skøyter siden jeg var 12.
Jeg hadde pizzatryne allerede da, men nå er det kjempedigert.
Luke! Reggie...
–Reggie! Jeg vil hjem... –Her!
–Stans der! –Her!
Venstre! Nei, venstre på den andre siden!
Pass deg, det er gulvet.
Hjelp meg!
–Ikke lek klovn. –Au, øyet mitt!
Ikke hjelp meg... Slipp meg!
Kom, så går vi hjem.
Reggie!
Ikke gå. Vent...
Dette klarer jeg... Ja da!
–Hvem er cola–boksen? –Den stemmen kjenner jeg igjen...
Jeg skal skyte de ungene!
Dette er ikke moro.
Du vet gutten med alle kvisene? Han er sammen med Linda.
–Flott fest. Du er så populær. –Inviterte du ikke Luke Davenport?
–Jo, men han kunne vel ikke... –Bare par!
Hold hverandre i hendene, ellers får dere sette dere.
Jeg kan gå sammen med deg.
–Kul låt, ikke sant? –Ja, har du cd–en?
Så klart!
–Har du sett Luke? –Tror du jeg bryr meg med det?
Luke, ta imot!
Sitt der, du.
Jeg holdt løftet mitt. Nå går vi.
–De skal spise kake snart. –Nei, vi venter ikke på kaken!
Jeg har kjempevondt i hodet! Vi skal hjem!
Jeg vil bare se hvem hun sitter sammen med.
Ser jeg ut som en idiot, kanskje? Ikke prøv deg...ikke et smil!
Jeg har blitt stukket i øyet og sparket i kjøttbollene. Nå går vi!
–Ikke ennå. –Tror du at jeg bare leker?
Gud, jeg vil ha henne som kjæreste... Gi meg et tegn.
Jeg vil ikke leke. Jeg går hjem!
Jeg blir kvalm! Slipp meg!
Nei, jeg vil hjem!
Flytt kaken!
Kaken min!
Takk for at du ødela fødselsdagen min!
Takk!
Jeg vet at jeg ikke får lov, men...
Det er dans på skolen denne helga...
Og jeg lurte på om, kanskje...
Om jeg kanskje får gå... Kanskje.
–Det tror jeg nok. –Får jeg?
Er det en spesiell person du håper at du tilfeldigvis vil møte der?
På dansen? På skolen?
Vet ikke... Kanskje. Jo. Nei.
–Og hvordan er agent Simms? –Helt topp. Han er kul.
Helt topp? Hva har dere bedrevet i det siste?
–En masse greier, du vet. –"Greier"?
Greier.
–Jeg skal lete etter den, Bill. –Saksofonen betyr mye for meg.
–Jeg glemte den sikkert i skapet. –Jeg skal se etter, så ringer jeg.
–Og se under sengen. –Hils Hilary.
Simms...
Jeg ville takke deg. Luke har det visst veldig bra.
–Hva gjør dere sammen? –Masse greier.
Det sa han også. Hva det enn er, så må det være noe bra.
Takk.
–Det var hyggelig, kongressmedlem. –Takk det samme.
–Vet du hvem du er? –Ja, det vet jeg...
Sonny Bono. Jeg elsker deg!
"Babe" er min favorittlåt...
Det er lenge siden. Nå er jeg i Kongressen.
Du er suveren!
Nå skal jeg møte USAs president. Vi ses...
Jeg synger ikke lenger. USAs president...
–Vi ses... Der er presidenten. –Sonny Bono!
Sonny Bono. Så dere ham?
Dette nekter jeg å tro!
–Jeg fikk gå på dansen! –Fikk du?
Ja!
–Da gjenstår det bare å be Katie. –Nei, jeg treffer henne heller der.
–Be henne! –Kan ikke.
Tester, tester. Ikke vær nervøs, jeg bakker deg.
Ikke hyperventiler. Vi gjør det slik...
Du går bort til henne, helt rolig.
Ikke la henne se øreproppen. Ta det helt rolig.
Jeg bakker deg.
–Han klarer seg bra. –Han har jo ikke gjort noe ennå.
Dette går bra. Bare fortsett.
Hva gjør han? Ikke bare stå der. Si "hei".
Hei!
Ja, bare gjør henne døv.
–Vi får problemer. –Vi får problemer.
–Du mister kontrollen... –"Hvordan har du det?"
–Bra. –Ikke svar meg!
–Spør henne. –Hvordan har du det?
–Bra. –Spør om bursdagsfesten hennes.
–Hvordan var festen din? –Moro, til guttene slo maskoten.
Si at du vil ha navnene på alle innblandede...
–Nei! –Hva?
Nei! Slo de maskoten?
–Ville du noe? –Ja...
Jeg ville si...
Si hei. Hei.
Spør om hun skal på dansen.
–Du skal ikke på dansen, vel? –Vet ikke. Ingen har bedt meg.
Ingen jeg vil gå med, i alle fall...
Ja! 00–Simms fikser det igjen!
Spør henne... Nei, si at du heller ikke har noen å gå med.
–Jeg har heller ingen å gå med. –Har du bedt noen?
Sleip jente! Unger nå til dags ser for mye på video.
Helt rolig, du er i eksperthender. Spør hvem hun vil gå med.
–Hvem vil du gå med, da ? –Vil du be meg, så bare gjør det.
Bare be henne.
Vil du gå på dansen med meg?
Ok.
Da ses vi der.
Neste spørsmål. Ja, jeg er helt opplagt...
Universets mektigste gutt.
–Hva er det? –Jeg går ikke på dansen.
Mr Mamma–sa–at–jeg–fikk– gå–på–dansen? Hva har skjedd?
–Jkanikdanse. –Hva?
–Kanik danse. –Mumle–mumle?
–Jeg kan ikke danse, sa jeg! –Hva for noe..?
Du må finne din indre rytme. Ser du på popvideoer?
Bare imiter noe du har sett.
Du må tro på deg selv. Si: "Jeg kan danse." Prøv!
Simms, du skulle ta imot meg.
Du ser altfor mye på MTV.
Danser du slik, bare skremmer du folk.
Nå setter vi på PGC.
Det viktigste er å være myk.
Hør på takten og stå midt på gulvet, så ser ingen hva du gjør.
Jeg gjør ingenting, men det ser bra ut. Kom igjen!
Finn takten, akkurat som i boksingen. Enkelt, men det ser bra ut.
Bit deg i leppen, så ser det ut som om du gjør mer.
Og bruk hoftene. Det liker de.
De sier ikke noe, men smiler. Sånn ja!
Bit deg i leppen, nå! Og bruk hoftene!
Bare én gang per låt!
Pek på folk du kjenner. "Står til?"
–Men ikke hopp omkring. –Dette er gøy.
Du er kjempebra til å danse.
Du kan jo danse!
Fram og tilbake.
Vanskelig å si, sjef.
–Nå? –Tilkall bombeteamet.
Står til, sir? Vi øver dans.
–Beklager, men du kan ikke gå. –Hvorfor ikke?
–Kode 4 gjelder inntil videre. –Pappa sa at jeg fikk lov!
Jeg kan dessverre ikke la deg gå ut.
Topp!
–Hvorfor ikke, sir? –En etterlatt veske utenfor.
–Det skjer jo ofte! –Bombeteamet skal undersøke den.
Han må få gå!
Jeg setter ikke reglene, men bryter dem heller ikke.
Jeg er lei for det, men det vil bli flere danser.
Her. Vi skal på dans.
Der er hun.
–Jeg trodde ikke du skulle komme. –Ikke jeg heller.
Kom, så danser vi.
Treiging!
Se på ham!
–Hva slags dans er det? –Jeg knytter skolissene.
–Forbauset over å se deg her. –Hvordan det?
Jeg trodde at du hadde viktigere ting fore.
–Og du, da? –Jeg arbeider. I det skjulte.
Jeg også. Jeg er anstand. I det skjulte.
Vi har noe til felles.
Vil du jobbe litt i det skjulte?
Vi må hjelpe presidentsønnen. Kan være farlig.
Unnskyld.
Forsvinn! La meg være i fred! Jeg er ikke sulten.
Forsvinn, jeg er ikke sulten.
–Sjekk i garderoben. –Jeg tar ikke i den.
–Grønt. –Legg tilbake slangen.
–Hvor har du lært å danse slik? –Av Simms.
–Noe i veien? –Ja.
Slå til meg igjen, da! Jeg skal ta deg!
–Hva har jeg lært deg om slåssing? –Alt.
Supert...
–Jeg må stikke. –Ringer du meg?
Så snart jeg kan.
–Dere er ferdige. –Dash var ikke med på dette.
–Jo! –Hold kjeft!
–Som hans sjef ba jeg ham holde kjeft. –Men du er ferdig. ID–kort og våpen.
–Ut. –Kan jeg få si noe?
Jeg sier det likevel. Dere kan ikke holde gutten innesperret.
Han er ingen forbryter, men et barn.
To uniformerte vakter venter på å følge deg ut!
–Kan jeg få si ha det til Luke? –Nei, du får ikke kontakte ham!
Jeg skal hilse fra deg. Ut!
Du kjøper fortsatt slipsene dine i bruktbutikken, ser jeg...
Vi har ikke noe valg, Luke. Du blir inne til dine foreldre kommer hjem.
–Hvor er Simms? –Han er sparket.
–La han igjen en lapp? –Tok de andre agentene farvel?
Kom dere ut!
Dette er mitt rom!
Jeg skal til Virtual Village. Blir du med?
Kan ikke. Jeg har fått husarrest.
De har satt på meg en slags sender.
Om du fikk den av, ville du blitt med da?
Jeg vet hvordan det gjøres. Så det på tv. Det kan ta en stund.
Greit, vi prøver.
Kom, Brandy.
Løp og hent ballen!
Luke, mamma og pappa i telefonen!
Luke!
Han er vekk. Kom!
Hvem lærte ham å rømme? Du, Simms!
Ellers ville ikke dette ha hendt.
–Vi fant hunden med denne på seg. –Uten Luke?
Du har lært ham opp grundig! Har han kontaktet deg på noen måte?
Nei! Jeg vil også finne ham. Det er derfor jeg er her.
Jeg har snakket med kjæresten hans. Han skal dit i kveld.
Men først skulle han treffe en kamerat. Han sa ikke hvor.
Hvor skal du? Du har hjulpet til nok som det er.
Du er sivilist. Hjelp mr Simms ut!
Kom igjen!
Jo, her er Internett–opplysningene du ba om.
–Kan jeg prøve denne? –Ja visst. 10 dollar.
Nå skal du dø!
–Fått sparken? –Gutten er borte.
Glemt å lade den, hva? Hit med den!
Simms, han er her i kjøpesentret.
Eddie!
Varsle sikkerhetstjensten. Kode 5. "Prinsen" er her. De forstår.
Vet ikke. Signalene forstyrres...
Gå til nivå 2. Jeg sjekker her.
Bak deg!
Nær...
Det var nære på.
Spillet slutt. Du er død.
Spillet er slutt, småen. Kom.
–Hvorfor sendte de deg? –Hele byrået leter etter deg.
Denne gang har du gjort deg bort.
Jeg skulle treffe noen her.
Jeg ser ham!
Unna!
Ut av vei!
Se opp!
Står til? Vi har møttes gjennom Simms.
–Hvem er det? –Hold kjeft!
Hvor skal vi?
–Simms! –Står til, Woods?
Bra at jeg fant dere! Nå går vi til bilen.
–Du er ikke i tjenesten lenger! –Ville bare se til at han har det bra.
Det har han. Jeg tar meg av dette.
Jeg skal si til at Morton at du gjorde det bra. Flytt deg, nå!
–Simms, hjelp meg! –Flytt deg!
Gutten er bare 13 år.
–"21 om du er en eldre jente." –Er du Mungo 12?
Han er Mungo 12!
Slipp ham!
Hold dere vekk!
–Jeg har ikke noe usnakket med deg! –Jo, om du gjør gutten noe.
Da får du alle etter deg. Slipp ham.
Det er hans feil at jeg mistet kona og jobben min!
–Pga ham så fikk jeg sparken. –Du kan ikke gi gutten skylda.
De trodde ikke han var trygg hos meg. Nå er han ikke trygg uten meg.
Jeg lurte ham ut og når jeg kjører ham hjem, blir jeg en helt!
Nå går jeg ut herfra med ham!
–Det kan du ikke. –Ikke press meg! Hold deg vekk!
Se deg rundt. Det er fullt av folk. Kvinner og barn.
Du vil vel ikke skyte noen?
Kan du roe deg ned? Du har ikke lyst til å skyte noen.
–Jo, det har jeg. –Nei!
Nesten som på posten! Alt i orden, Luke?
Slått.
–Hvordan gikk det, tøffen? –Bra, tror jeg.
–Takk for at du kom. –Det er jobben min.
Kommer straks. Skal bare ordne noe.
Simms!
Woods!
Simms!
Alt i orden?
Ja, om du lar være å klemme slik på meg.
–Gikk det bra med deg? –Hva gjør du ute av bilen?
–Jeg kunne ikke vente i bilen... –Det var en fleip.
Takk, Simms. Pent slips.
Wilkes... Miss Lawrence... Simms, store nyheter.
Davenport ba meg overføre deg.
Fra og med kl 17 i morgen inngår du i "Ørnens" stab.
Takk, men jeg kan dessverre ikke.
Du har jo alltid villet det. Beste jobben i byrået. Og den tar du!
Og gå glipp av biologi neste år? Neppe!
Jeg trodde jeg ville beskytte "Ørnen", men jeg trives her.
Jeg har blitt skutt. Verre kan det ikke bli.
Nei!
Gikk det bra?
Gi meg pucken.
Dash! Beskytt meg!
Tekst: Martin Bjørlo