Deci ai decis să-ți faci singur norocul.
Înțeleg asta.
Eu am transformat Heineken într-o marcă de clasă mondială.
Eu. De unul singur.
Acum valorează miliarde.
Eu l-am creat.
Dar n-am stat cu mâinile în sân
s-o aștept pe zâna idioată a banilor să-mi tragă una peste capu-mi idiot.
Știi că ceea ce faci e o prostie grasă.
Asta, desigur, dacă nu dai lovitura,
caz în care ar putea fi ceva genial.
Da, dacă aș fi în locul tău, cred că aș proceda exact la fel.
BAZAT PE O POVESTE REALĂ.
RĂPIREA LUI FREDDY HEINEKEN
Uite-l.
Ce faci?
Tu ce faci!
Nu poți aduce un copil aici.
Poate să rămână afară cu Brakes.
E aiurea.
Ba nu e aiurea. Nu-i nimic.
Cat, vrei să lași copilul jos, te rog?
Dă-i-l fratelui meu mai mic.
- Gata. E toată lumea pregătită? - Da.
- Sunteți pregătiți cu toții? - Da!
Bine, să trecem la treabă.
Îmi face plăcere să vă cunosc în sfârșit, dle Iverson.
Mă numesc Cor Van Hout.
Ei sun domnii Holleeder, Boellard și Meijer.
Am venit în speranța c-o să vă putem cere un împrumut.
- Un împrumut? - Da.
În interes de afaceri.
- Ce fel de... - Construcții.
Da, ne mergea bine.
Chiar foarte bine.
Conduceați o companie cu 100 de angajați?
Da, eram parteneri cu drepturi egale.
Da, împărțeam în mod egal.
Dl Boellard e maestru tâmplar.
Dl Meijer are o...
Dacă cifrele sunt reale, sunteți într-o formă bună.
Desigur, dacă faceți atât de mulți bani,
trebuie să aveți câteva bunuri cu care să puteți gira.
Am avut mașini, bărci...
și niște cai de curse, dar...
Dar acțiuni, obligațiuni, fonduri de pensii?
Le-am încasat când ne-a lovit recesiunea.
Mașinile, bărcile, caii?
Sunt pentru salarii.
Pentru cei care trăiesc de pe-o săptămână pe alta.
Înțelegeți că au copii care nu pot trăi pe datorie.
Cred că probabil n-ați auzit, dle Mare Manager,
că lumea e plină de păgubiți în acest moment.
Credeți-mă că știu.
Mai avem o clădire.
Super. Care-i adresa?
E în Leidsegracht.
Numărul 663.
Stai puțin. În Leidsegracht?
Comună?
E o adunătură de golani care nu-și plătesc chiria.
Nu poate fi numită comună.
Da. Intruși.
Suntem în plină evacuare.
Statul a spus că după ce schimbă încuietorile,
au drepturi, iar asta înseamnă avocați.
Vă înțeleg problema.
Sunteți bineveniți să reveniți după ce o rezolvați.
Cei ca el nu-i împrumută pe cei ca noi.
Scoatem golanii din bloc.
Da? Și cum o să faci asta?
Da. Am o idee.
Fiți atenți. O să vă placă.
E timpul să plecați, băieți!
Ce se întâmplă?
E timpul să plecați!
Deschideți!
Cat, intră pe vreo fereastră, nu pe ușă.
Deschideți!
Coboară!
- Nu mi-e frică de tine! - Miroși ca naiba!
Mă întorc și după tine.
Ieși naibii afară!
Vin!
Vin, la naiba!
- Fir-ar să fie! - Pleacă de aici!
La naiba.
La naiba!
Ieși naibii afară!
La naiba.
Pleci?
Pleacă naibii de aici!
- Ieși afară odată! - Pleacă!
Ați dat de naiba!
Haideți! Haideți! Toată lumea afară!
Hai, hai, hai!
E blocul nostru!
Suntem proprietari!
Dobitocule!
Poliția! Poliția!
Toată lumea jos!
Vrei să facem asta?
Nu, cred că o să mă abțin.
Fricosule!
Hei!
Păzea!
Ia-ți naibii mâinile de pe mine!
Sper că... Las-o baltă. Da, da, bine.
Bine, mulțumesc. Pa.
Ce-a spus?
A spus că dacă am fi locuit în Texas,
ar fi organizat o paradă pentru noi.
Însă aici... știi cum e.
Da. În fine, am vești bune.
Intrușii nu ne vor da în judecată.
Ce drăguț din partea lor!
- Vin și zile mai bune. - Cornelius Van Hout.
Salut.
Mulțumesc.
Doar Van Hout.
Hei.
Vești proaste. Voi v-ați opus arestării.
Și nu numai că vor rămâne în bloc,
dar trebuie să le și plătim daunele.
Da, inclusiv peștele.
Să-l ia naiba de pește!
Sonja!
Bună.
Nu, nu, nu. Stai, pot să-ți explic.
Sonja, te rog...
Sonja, ce faci?
Ești bine?
Ce se întâmplă, Son?
Ce faci acolo?
De ce te ascunzi la mine în bucătărie?
Cine ești?
Cine ești tu?
Da, da, da. Știu cine ești.
Tocmai mi-am dat seama.
Da, așa este. Știi ceva?
Ești prea frumușel ca să fii copilul lui Karin.
Bună, Karin.
Ce mai faci? Să știi că glumeam.
Dacă ai avea habar prin ce trece Sonja,
nu te-ai mai comporta așa.
Ce vrei să spui? Ce nu știu?
Sonja, te rog. Ce se întâmplă?
Sunt însărcinată.
Ce?
Da.
Este...
Serios? Este incredibil!
- Ești însărcinată? - Da.
- Vă las să vorbiți. - Pa.
La revedere, Karin! Ia vino încoace.
Un An Nou fericit!
- Bună! - Bună, mamă!
Ce pieptănătură și ce rochie!
- Parcă ai fi fotomodel! - Mulțumesc.
Ai grijă!
Da, sora ta e gravidă.
Știu! E minunat!
Nu-și salută tatăl.
Nici măcar nu bea o bere cu el.
Știi că nu beau alcool.
- Mai ales Heineken. - Uită-te la mine când îmi vorbești.
Berea Heineken și banii din Heineken
au achitat casa asta și creșterea ta.
Vezi asta?
Tipul ăsta e prietenul meu.
Dar te-a concediat și nu cred că-și mai amintește cum te cheamă.
Îi datorezi respect.
Hai să plecăm.
Da. Da, da, da.
- Pa, scumpo. - La mulți ani, mamă.
- Pa. Ai grijă de ea. - Mulțumesc. Da, mulțumesc.
Invită-l și pe el data viitoare, tată.
O să-i sărutăm toți inelul.
Ce festiv a fost!
Hai să mergem să ne distrăm.
Hai să mergem la Karin.
Haide, Sonja.
Știi ce avem de făcut.
Da? Haide.
Am eu grijă de el. Haide.
Haide... Așa-i tradiția, nu?
- Da, du-te. - Nu te superi?
- Nu! - Nu?
- Bine. Te iubesc. - Și eu te iubesc.
Du-te! Distracție plăcută!
Pentru un An Nou care să însemne ceva.
Pentru a ne recupera fosta viață.
Da, ce An Nou minunat!
Nu avem bani, firma a dat faliment,
și nu vrea nimeni să ne împrumute.
Cum o să ne recuperăm viețile?
Ne-am putea angaja.
Asta-i băutura care vorbește.
N-o să-mi iau un loc de muncă stabil.
Nu vreau să muncesc pe brânci în fiecare zi
pentru a bate pasul pe loc.
Cred că anul ăsta o să refuz să fiu nefericit.
De fapt...
Asta voiam să discut cu voi, băieți. Despre afaceri.
Cor, abia am ieșit din arest.
Nu mă refer la genul acela de afaceri.
Mă refer la o afacere inteligentă.
Ce fel de afaceri pui la cale?
Mă gândesc la ceva organizat.
Ceva important.
Cât de important?
Suficient de important să nu mai fie nevoie să ne ploconim
niciodată în fața vreunul alt dobitoc de bancher.
Da, amice, cum să nu?
Pariem?
Sau e vorba de o infracțiune?
Asta înseamnă infracțiunea. Un risc.
Nu-i așa? Gândiți-vă.
Îți pariezi libertatea pentru răsplată.
Și tot ce mai am de pariat, tot ce mi-a mai rămas, e libertatea.
Atât mai aveți, băieți.
Doar pe asta mai puteți paria.
Și dacă tot e să pariați pe ea,
cred că trebuie să vă asumați un mare risc.
Cât de mare?
De 60 de milioane.
Drace! 60?
E vorba de o răpire.
O răpire? Zău așa, omule.
- La naiba. - Credeam că vorbești serios.
Ce idiot. E un idiot.
- Vorbește serios. - Vorbesc serios.
Vorbește despre asta de când eram mici.
E ușor să sechestrezi pe cineva.
Dar să iei răscumpărarea și să scapi nepedepsit e imposibil.
Ba nu. Nu-i imposibil.
Pe cine vrei să răpești?
Trebuie să fie localnic.
Și trebuie să fie bărbat.
Nu mă complic cu femei sau copii.
Trebuie să fie putred de bogat.
Ai luat-o razna.
După cum am spus...
Hai să facem ca anul acesta să însemne ceva.
Un An Nou al naibii de fericit!
Bună!
Băieți, fiți atenți ce am.
Cat, asta e special pentru tine.
Ce facem cu astea?
Cu cine semăn?
Cum vi se pare?
Nu știu dacă-mi plac sau nu.
Sunt înfricoșătoare, nu?
Semăn cu Willem.
Ba nu, semeni cu un pervers nenorocit.
Unde-i Willem până la urmă?
Eu nu port perucă.
Trebuie să găsim un loc în care să-l ascundem.
Un loc unde nu l-ar căuta nimeni.
Ideal ar fi atelierul meu,
dar e un birou plin de contabili chiar alături.
Băieți, nu-l putem trânti într-un atelier.
Nu, dar am putea amenaja o cameră în atelier.
Sună bine. Perfect.
Am găsit o barcă pe care am putea s-o furăm.
- E super rapidă. - Era și o barcă pe listă?
- Nu. - Atunci de ce vorbim de barcă?
Încerc să fiu creativ. Haideți.
Nu mai fi.
Armele erau pe listă, nu?
- Bine! - Da.
Ai grijă cu ea, te rog.
- E dina Al Doilea Război Mondial? - Are siguranța cam ruginită.
La naiba, Spikes!
Frate...
Ce?
Ați auzit?
Fir-ar.
- Suntem în regulă? - Da.
Mă duc.
Ce naiba?
- Nu-i nimic. - Ce-a fost asta?
Ce să fie? Ăsta se credea Rambo.
Omule, pe unde ai umblat?
Mă gândeam cum să-l răpim pe Heiny.
Și noi am încercat să găsim soluții.
Și la ce v-ați gândit?
Dacă tot e să facem asta, trebuie să avem grijă
ca poliția să fie pe o pistă greșită.
Trebuie să creadă că cel care l-a răpit pe Heiny
e un baștan cu greutate.
Gen Baader Meinhof, Red Brigades, Mafia...
Ticăloșii ăștia nu glumesc, nu?
Pentru o treabă ca asta ar avea artilerie militară, radiouri.
Și o ascunzătoare în care să-l țină.
S-ar pregăti și ar analiza situația luni de zile.
Ar fi investit cel puțin 100,000.
Aceeași poveste veche, frate.
Dacă vrei să te îmbogățești...
- Trebuie să fii deja bogat. - Da.
Dacă vrei s-o faci cu două parale, fie.
Dar polițiștii o să caute o gașcă de ratați locali
și o să ne depisteze porcăria de apartament.
Dați-o naibii.
Haideți să mai mergem o dată la bancă.
Țineți minte. Trageți în pământ.
Știm.
Gata, băieți. Să mergem!
Acum!
La pământ! Imediat!
Hai, hai, hai!
Haideți!
Pornește!
Lăsați armele jos!
Scuze!
Ai grijă!
Scăpăm de el la următorul canal.
Așa!
Cat, pregătește-te să le tai macaroana!
Du-te! Du-te! Te acopăr eu!
Haideți mai repede!
Haideți!
Trageți în pământ!
Jos!
La naiba!
- Dă-te din față! - Ai grijă! Ai grijă!
- Sigur nu ne-a urmărit nimeni? - Da, da.
Da, Cor.
Cine-s mari mahări acum?
Gata, e timpul să trecem la afaceri.
Cum ți-a mers azi?
A fost bine.
Cineva a jefuit o bancă.
Da, știu. Am auzit.
Cu mitraliere, ca Al Capone.
Au tras sute de gloanțe.
Slabe șanse. Nu prea cred.
Au transmis la radio.
Și la televizor.
Unde ai fost?
Cu Cat. L-am ajutat cu barca lui.
- Unde? - Cum adică unde?
În port. Sus, la Newlake.
Te plătește vreodată pentru chestii de genul?
Da. Da, mă plătește.
Bine. Bine. Fain.
A fost ceva incredibil cu jaful acela.
La cât s-a tras...
N-au nimerit pe nimeni.
Serios?
Da, serios.
Asta-i bine.
Mulțumesc.
Pe tine te așteptam, Obi-Wan.
E tare, nu?
Iau asta.
Cât îți datorez?
Vreau două perechi.
Pot să te întreb ceva?
Nu ești de prin zonă.
Nu, sunt în trecere.
Acesta e numărul meu personal de telefon.
Pot să-ți arăt împrejurimile.
Am cântărit.
Nu putem căra decât 35 de milioane.
Poate că cuburile de lemn erau mai grele decât banii.
Trebuie să fie în bancnote mici.
- Da, și în valute diferite. - Am cărat de două ori pe-atât.
Mare figură mai ești.
- Mi-am ales deja un Ferrari. - Un Ferrari?
- Da! - Nu știi tu să conduci un Ferrari.
- Abia știi să conduci un scooter. - Hai du-te naibii!
Vrei un Ferrari pentru că ai puța mică.
Du-te naibii!
N-am auzit nimic.
Minunat.
Sunt uimit.
Da.
Trebuie să le testăm și pe astea.
Cat.
Cat!
Unde sunt lucrurile?
Unde-s articolele?
Ce se întâmplă?
Care-i treaba aici?
Unde-s toate?
Vreau să vă gândiți la casa Annei Frank.
Chiar, Anne Frank!
Genial!
Ești un geniu.
- Ce-ai zis? - Ești un geniu.
Unde-i ușa?
Cere și ți se va da.
Am făcut o ușă, u?
Bună treabă!
"Răspunde cererilor noastre de răscumpărare"
"înainte de termenul limită"
"strecurând parola "aviz" în presă"
"sau n-o să-l mai vezi pe Heineken sau Doderer niciodată."
Bine.
Ia-o.
Vrei să încetezi naibii?
Gata, e timpul.
La naiba.
Nu-i nimic.
- N-ai de unde să știi. - Nu e nimic.
E doar o coincidență.
Întotdeauna există un pretext dacă îl cauți.
Dacă avem de gând să facem asta, o facem acum.
Să-i dăm drumul.
Gata, să mergem.
Să mergem.
Țineți minte. Dacă trebuie să vorbim,
discutăm numai în germană.
Frumoasă seară!
Păstrăm legătura.
De acord.
Ia mâna. Ce tot faci?
Cine ești?
Dați-mi drumul! Dați-mi drumul!
Idiotul naibii! Urcă odată în dubiță!
Ce?
Gata. Gata. Gata.
Gata.
Gata, în regulă. Bine.
Dați-mi hainele voastre.
- Haideți. - Fain. Aduc butoiul.
Putem vorbi acum?
Ți-am spus să vorbești în germană.
Omul tău nu s-a luptat ca al meu.
Ajunge!
Auziți? Fiți atenți.
Și-a lăsat cineva amprentele pe biletul de răscumpărare?
Mai întreb o dată.
L-a atins cineva direct cu mâna?
- S-ar putea să-l fi atins eu. - La naiba!
Bine. E cineva alături?
Ar trebui să fi plecat toți.
Vino cu mine. Haide.
- Să începem. - Când începem, Willem?
Aici.
Copiatorul e aici.
Haide. Haide. Haide.
Nu-i nimic. Avem altul nou.
I-ați luat ceasul?
Bun. Țineți minte.
După ce terminați cu asta,
vă comportați ca în orice altă seară obișnuită.
Noi vom fi la bar.
- Voi fi acolo. - E alibiul nostru.
Puștiule, ești în regulă?
Da? Ești sigur?
Super. Bine.
Nu te gândi că e o secție de poliție, de acord?
Te-ai gândit vreodată c-o să trimiți un mesaj de 35 de milioane?
Chiar vor plăti ditamai suma?
N-au încotro.
N-am putea să-l trimitem prin poștă?
Haide.
Ia o gură de aer.
Respiră. Du-te.
Nu e nici cartierul meu preferat.
- Pachetul a fost livrat, băieți. - Sunteți bine?
- Noi ne ducem acasă. - Cat, Cat, Cat. Stai puțin.
Hai, stai un minut.
Da, un pahar. Unul.
Te simți bine?
Haide.
Sună clopoțelul!
Sună-l!
V-ați descurcat aseară, băieți?
Doar mă cunoști.
Am avut grijă să fim văzuți.
Am rămas în parametrii decenței.
- Bun. - Tu?
Am făcut ceva palpitant.
Am adormit uitându-mă la desene animate cu copiii.
Da.
Deci? Ce fac?
Heineken e bine. Cam enervat.
Șoferul nu face prea bine.
Ascultă-mă cu atenție.
Nu vă paște nicio primejdie aici.
Imediat ce vor fi dați banii, veți fi eliberați.
Ai înțeles?
Băieți.
Ia fiți atenți.
Ai un nume?
Fără nume.
Cereți răscumpărare sau bani?
Tu ești șeful?
Bine, tu ești șeful.
Am câteva cereri.
Aș vrea un halat de baie, papuci de casă,
o trusă de bărbierit, pieptene, oglindă,
ochelari de citit,
un afurisit de scaun mai acătării...
Și mai ce?
Și dacă nu e prea mare deranjul,
un telefon.
Nu ai nume, nu?
Faci parte dintr-o organizație?
Ești din Baader Meinhof?
Din Brigada Roșie?
Fondul Privat de Pensii? Armata Symbionese?
- Cor. - Ce?
- Ia uite. - Ce?
La naiba.
- O să-ți placă. - Frumos!
Foarte fain.
Scrie că sunt 5 tipi implicați. La tine câți scrie?
Aici scrie trei.
Da, fiți atenți aici.
"Un număr necunoscut de infractori experimentați și periculoși."
Dă-mi să văd.
E perfect.
Alte date despre principalul subiect din această dimineață.
Alfred Heineken, fabricantul de bere miliardar,
a fost răpit ieri de un grup de oameni înarmați până în dinți.
Știu cine l-a răpit.
...un afacerist din Amsterdam.
Poliția a confirmat că au primit...
- Cine? - Bud.
Weiser. Bud Weiser.
Da?
E și ăsta un mod de a elimina concurența, nu?
Nostim tip, nu?
Poliția nu vrea să dezvăluie suma cerută ca răscumpărare,
dar se presupune că e o sumă importantă.
Ce?
- Biletul de răscumpărare. - Ce?
- Biletul de răscumpărare. - Ce vrei să spui?
- L-am lăsat în copiator? - Nu. Nu.
...urmărit și amenințat de răpitori
cu o mitralieră.
Stai, l-am...
Nu. L-am lăsat?
La naiba.
Bună.
- George. - Da, George.
- Mă mai ții minte? - Da.
- Cum îți mai merge? - Tot cu bătrânețea.
- E totul în ordine? - Așa cred.
Te superi dacă facem rapid o copie?
- Faceți. - Mulțumim.
Mulțumim.
Mulțumesc.
Mulțumesc și pentru asta.
Presupun că ai trimis un bilet de răscumpărare.
Ți-au răspuns?
O să-ți răspundă.
Până atunci,
muzică asta e plăcută și încărcată cu tragică dezamăgire,
dar când o asculți iar și iar, toată ziua...
Te rog. Știu că sunt prizonierul tău.
Dar nu e nevoie să mă torturezi, prietene.
Niște Johann Sebastian Bach ar fi într-adevăr liniștitor sau...
afurisitul de Franz Schubert, orice. Deși ar fi preferabilă liniștea.
Mi-ar prinde bine și niște cărți, ca să mai treacă timpul,
și oricât mi-ar plăcea sandvișurile cu șuncă, prietene,
mâncarea chinezească se găsește ușor și e și ieftină.
Știu și eu? Ceva gen...
Da, pui Bang Bang.
Cu sos picant pe deasupra. Ce spui de asta? E în regulă?
- La mulți ani! - Noroc!
O să-ți cauți un salariu fix de-acum.
În sfârșit!
Pot servi tortul.
Bună, scumpule.
Gata cu golăneala, nu?
- Fiul meu Mark e șofer de tramvai. - Da, îl cunosc pe Mark.
Da, are un orar bun.
Și ce-i mai important, are un salariu bun.
Trebuie să faci instructajul mai întâi.
Pe bune? Îi instruiesc?
- Aș putea vorbi cu el. - Chiar, ai putea?
Mereu aceeași glumă proastă.
Și din partea fiicei mele acum?
Minunat.
Ce cadou frumos! Mulțumesc.
Tată, a fost o glumă.
Nu puteai să aștepți până îl eliberau pe dl Heineken măcar?
Dacă o să-l elibereze vreodată.
Nu începe iar.
Dacă aș pune mâna pe mizerabilii ăia, i-aș omorî.
- Știm. Știm. - Willem.
Willem, te rog, e ziua tatii. Zău așa.
Cat.
Cât crezi că va dura până când oamenii lui Heineken vor plăti răscumpărarea?
Cat, cât timp crezi că va dura?
Gata cu întrebările.
Pentru că nu știu ce să răspund.
Mulțumesc.
Mulțumesc și pentru noua muzică.
E foarte fantezistă. Foarte bizară. Da.
Mi-ai adus cărți? Bun.
Super.
Am noroc și cu puiul Bang Bang?
Ce?
Nu?
Unii ar mânca pui picant Bang Bang tot timpul.
Dar ție îți place dulce-acrișor.
De când aveai 5 ani.
Porc dulce-acrișor, creveți dulce-acrișori,
biftec dulce-acrișor. Tu preferi dulce-acrișor.
E mâncare chinezească, nu?
- Acum îmi place picantă. - Bine, bine.
Ești fanul puiului Bang Bang.
- Exact. - Ne vedem mâine.
Cu ce vă servesc?
Trezește-te.
Du-te naibii, omule.
- Au transmis biletul? - Încă nu.
Ce naiba, omule? Trebuia să dureze doar 5 zile.
Dacă se îmbolnăvește?
- Va trebui să răpim un doctor? - E bolnav?
Nu.
Nu te atașa prea tare.
Altfel o să-ți controleze mintea.
Uite o geacă de piele, Popeye.
Poliția?
Willem, chiar dacă sunt polițiști,
nu înseamnă nimic.
Te simți bine?
La naiba, m-am săturat de așteptat.
Da, știu.
Știu. Și eu m-am săturat.
Ce vrei să faci?
Da.
Dacă spui poliției unde mă aflu,
îți dau jumătate din răscumpărare
și o casă în Elveția.
Sunt o mulțime de fete frumoase acolo.
Blonde. Superbe.
Nu.
Îți pot găsi câte vrei.
Nu? Nu te interesează?
Ești homo cumva?
Sunt vești de la poliție?
Au trecut mai mult de două săptămâni deja.
Cu cât amână să plătească banii,
cu atât au mai mult timp să afle cine a făcut asta.
Vreți să renunțați?
Eu da.
Ce?
Da, vreau.
Haideți să-i dăm drumul.
Dărâmăm pereții,
dăm foc la tot.
Bine, n-o să primim banii.
Dar știți ce-o să primim?
- O să ne recuperăm viața. - Fii serios.
Fii serios. Vor să ne calce pe nervi.
Asta-i tot.
Cat, unde pleci?
Serios? Cat.
- Stai! - Am dat greș!
E atelierul meu. Vreau să plece de acolo.
Până nu e prea târziu.
Stai puțin, ascultă-mă. Fii atent.
Ascultă-mă, vrei?
Totul face parte din joc.
Încă deținem controlul.
Chiar vrei să dai cu piciorul la 35 de milioane?
Trebuie să facem tranzacția.
35 de milioane.
Trebuie să-l calmeze cineva pe Brakes.
Bine.
Mă duc acasă.
N-au plătit.
Cred că glumești.
Cum adică n-au plătit?
Termenul limită a fost aseară.
Le-am spus că te omorâm dacă nu primim banii.
Și n-au plătit, fir-ar să fie!
- Ți-a expirat timpul. - Bine.
Trebuie să fie o neînțelegere.
E o confuzie. Asta e.
Sunt șeful lor, la naiba! Eu, nu altul.
Cred că și-au pierdut mințile.
O să-i concediez pe toți.
Dați-mi un pix și o hârtie.
Dați-mi imediat un pix și o hârtie.
Toți sunteți concediați! Inclusiv voi!
Stați liniștiți. O să vă primiți afurisiții de bani.
Știți că-i veți primi. Vă dau cuvântul meu de onoare.
Bine? De acord?
Dobitocii naibii!
Mda... Care-i problema lui?
Ce?
Fii atent la mine.
Vrei să ne dai...
Vrei să ne dai cuvântul tău de onoare
acum, în scris,
că după ce te eliberăm, nu vei ajuta poliția în niciun fel?
- Cuvântul meu de onoare? - Da.
Da. Asta e regula jocului.
Aveți cuvântul meu de onoare.
A sosit momentul să terminăm, de acord?
Cine-i?
De ce e deschisă ușa? E cineva?
Ab, tu ești?
- Șefu'. - Da.
- Șefu', ești bine? - Da, sunt bine, cât de cât.
M-am săturat de mizeria asta.
Doamne...
Tu ești bine? Te-au lăsat în pace sau ți-au făcut zile negre?
Nu știu, eu... eu...
De cât timp suntem aici?
O lună? Nu mai știu. Am pierdut noțiunea timpului.
Sunt puțin confuz. Cred că mai mult.
Hai că-ți spun eu.
Au trecut...
Aproape trei săptămâni.
Da.
Tu ce naiba cauți aici?
Tu n-ai ce bani să le dai acestor maimuțoi.
Dacă...
Dacă oamenii tăi nu plătesc,
acești indivizi vor trebui să demonstreze că nu se joacă.
Și nu capul tău o să-l trimită la poliție într-o cutie.
Stai liniștit, Ab.
Plătim cât este nevoie.
Dacă e vorba de 100 de milioane, le dăm.
Și eu vreau la fel de mult ca voi să termină odată, băieți.
Dar trebuie să-i mai fierbem o săptămână.
Să-i lăsăm să creadă că greșeala lor l-a ucis pe Heineken.
Amintește-mi de ce l-am luat și pe șofer.
- De ce? - Ce vrei să spui?
Asta se întreabă poliția.
Băieții ăștia au habar ce fac?
Sau sunt o gașcă de fraieri?
Și dacă răspunsul e că sunt fraieri,
o să tragă de timp la nesfârșit.
Ce încerci să spui?
Am spus că dacă nu plătesc, va curge sânge.
Ai specificat asta în scrisoare.
E vorba de afaceri.
Nu e nimic personal.
Iar ei nu au plătit.
- De acord. - Serios?
- Da. - Da?
- Da? Ești de acord? - Da.
Cu el?
Bine, curajosule.
Atunci taie-i beregata.
I-o tai eu.
Willem.
Hei, hei, hei.
Te comporți ca un băiețel speriat.
Taie-l tu naibii!
Un băiețel speriat.
La naiba!
N-am fost de acord cu așa ceva.
Cor, dacă face ceva...
Orice.
Dacă îi face ceva, ești responsabil.
Fă ceva!
La naiba.
Omule!
Folosește-ți mintea!
La naiba.
Ești bine?
Nu mai continua așa.
Ce tot faci?
Ce faci?
Vino încoace. Haide.
Vino.
Și-a revenit?
Da, și-a revenit.
N-are nimic.
Trebuie să mergem cu toții acasă,
să ne adunăm,
să ne îmbătăm, să facem sex, orice vrea fiecare.
Dar trebuie să continuăm rutina.
Ne vedem peste două zile.
Gata. Haideți să mergem.
...într-un caz care a fascinat țara și o mare parte a Europei.
Răpirea miliardarului Alfred Heineken
a ajuns în cea de a 19-a zi.
Deși fără indicii importante sau vreun deznodământ la orizont,
urmărirea masivă ce implică aplicarea legilor locale și federale continuă.
Bună.
Unde ai fost?
- Trebuia să vii la lecția de naștere. - Ce?
Nu... La naiba.
Nu, nu, nu.
Sonja, iartă-mă.
O să mă revanșez față de tine.
De acord? O să mă revanșez.
Sonja.
Au plătit? O să fiu liber?
Le-ai transmis mesajul meu?
Le-am mai dat o șansă.
Dacă o au în bară și de data asta...
Acum știu și ei că v-am dat cuvântul meu de onoare.
Vă vor plăti.
Cum o să faceți să ne eliberați?
Vă urcăm pe amândoi într-o mașină.
Și vă lăsăm undeva.
O să-ți suni oamenii.
Bun.
Auzi? Dacă ai tăi nu plătesc în curând,
nu mai răspund de ai mei.
Uite ce-ți propun. Dacă ne urci în mașină acum,
o să am grijă să primiți ce vreți.
Și o să mă asigur că rămâneți în libertate să-i cheltuiți.
Vă promit eu asta și am puterea să mă țin de cuvânt.
Știi?
Desigur.
Ești tânăr. Trebuie să recunosc că te invidiez.
N-ai fi putut face asta fără...
acei oameni din viața ta
în care te încrezi din toată inima. Prietenii tăi.
Felicitări! Bravo!
În curând o să primiți banii.
O să fiți foarte, foarte bogați.
Dar...
Dar ce?
Ceea ce voiam să spun, prietene, este că...
Sunt două moduri de a fi bogat pe lumea asta.
Având o mulțime de bani
sau având o mulțime de prieteni.
Dar nu le poți avea pe amândouă.
Cor.
Da.
Îmi faci un masaj pe spate?
- Te rog. - Da, mai târziu.
Da.
Auzi? Eu...
Trebuie să plec.
Au dat la ziar anunțul pe care îl voiam noi.
Da?
Sunt dispuși să plătească.
Bun.
Ce înseamnă asta? Dovada foto că trăiesc?
Pot să mă pieptăn puțin? Nu?
Nu.
Pare prea calm.
Lasă-mi naibii freza în pace!
Te rog, nu mă lovi.
Citește.
Citește cu glas tare, idiotule.
Instrucțiunile Vulturului pentru Șoarece.
Desenează un X mare și alb
pe duba portocalie folosită pentru răpire.
Pornește la 10 minute după acest apel telefonic.
Dacă te urmărește cineva,
ostatecii o mierlesc.
Du-te la gara centrală din Utrecht.
La dulapul de bagaje numărul 9.
Ridici coletul și aștepți instrucțiunile Vulturului.
Următorul mesaj pentru Șoarece.
Conduci până la Hotel Totenhoff.
Uite-l.
Lângă felinarul de la intrarea principală
vei găsi un borcan de plastic ce conține instrucțiunile ulterioare.
Agent Hendricks către sediul central.
Următoarea locație va fi benzinăria din Jahr.
Gata. Ultimul apel. Haideți.
- Haide. - Bine.
Da, sunt Șoarecele.
Instrucțiunile Vulturului pentru Șoarece.
Ia mașina și du-te în parcarea acoperită de pe strada Bizet.
Transferă banii într-un Volvo galben cu bicicletă pe el.
Cheia e la roata stângă din față.
Mergi spre sud pe autostrada 311.
Va fi o stație radio în mașină pentru următoarele instrucțiuni.
Spikes, un km înainte.
Șofer, încetinește.
Oprești la conurile portocalii de semnalizare de pe marginea drumului.
Ascultă-mă, Șoarece.
Aruncă banii de pe pod, în stânga ta.
Șofer. Pleacă acum.
Să mergem! Să mergem!
Haide!
Scap eu de mașină.
Da, e bine așa. Ne vedem mai târziu.
- Ne vedem la apartament. - Drum bun spre casă!
E bine așa. Haide.
E ger.
Da, e frig.
Dar nu-mi pasă.
Poliția! Deschideți!
Deschideți ușa! Poliția!
Deschideți ușa imediat!
Mare idiot mai ești!
Am reușit?
Heiny. Trebuie să-l luăm pe Heiny.
Știți că am dreptate.
Așa-i, are dreptate.
Stați. Gata, băieți.
Trebuie să terminăm treaba.
Să mergem la atelier
să-l eliberăm pe Heineken.
- Îmi place! - Hai s-o facem!
Poliția a spus că recompensa a fost mai mare
decât oricare alta din epoca modernă.
Până acum nu s-au făcut arestări.
N-au fost identificați suspecți.
O sursă neidentificată a poliției
a afirmat că răpitorii probabil făceau parte dintr-o organizație
bine finanțată, extrem de disciplinată
și aproape sigur de origine străină.
Fără prânz, fără cină, fără prânz.
Ba nu. Fără mic dejun, fără prânz, fără cină.
Iar fără prânz.
Au încheiat afacerea. De asta noi...
Cineva important.
La naiba, ceva important.
Important!
Ceva important
s-o fi întâmplat.
Ab.
Ab, mai ai apă?
Eu mai am 4 litri de apă.
Omul poate supraviețui cam o lună cu patru...
cu patru litri...
"Plan meticulos". Ăsta ești tu, amice.
În spatele nostru.
Stai așa. Ce se întâmplă?
- Ce faci? - Suntem urmăriți.
- Ia uitați-vă. - E poliția.
- Sunt polițiștii de la bar. - Da, îi văd.
La naiba!
Ești pe sens invers!
O să încerc să scap de ei.
La naiba.
Aproape ne-am tamponat.
A virat. Virează stânga! Virează stânga!
La naiba.
Ce ne facem?
Ce-o să facem?
N-au de unde să știe unde sunt banii.
Cor, cât va dura până vor afla?
- Haideți! Să mergem! - Unde?
Să dezgropăm banii, pentru numele Domnului!
- Toți cinci? Cu mașina asta? - Da!
Da? Și după aceea ce facem?
Nu știu!
Ce plan ai?
Hai, gândește.
Bine, mă gândesc.
- Hai odată! - Bine, gata!
Eu și Willem mergem să luăm banii.
Nu putem rămâne toți cinci în această mașină.
Eu și Willem scăpăm de mașină,
apoi mergem să dezgropăm banii.
Și ne întâlnim peste 3-4 ore.
În portul din New Lake.
- Sună bine. - Între timp îl eliberez pe Heineken.
Nu ne putem face griji pentru Heineken.
N-are rost să ne facem griji pentru el acum.
Plecați naibii odată!
- Tu ce faci? - Vin cu tine.
Mai bine ieși până nu-ți rup gâtul.
- Ai grijă. - Nu te duce acasă. Promite-mi.
Bine.
Du-te naibii!
Cât e ceasul?
- Cât e ceasul? - E trecut de zece.
N-au venit.
Nu au venit.
Ne-au luat toți banii.
Ai bătut la ușă?
Nu, n-am bătut la afurisita de ușă.
De ce să fi bătut la ușă? Unde sunt mașinile lor?
Nu sunt aici.
- Salut. - Salut. Hai, intrați.
Ce-are?
Ce n-are?
Poftim.
La naiba. Sunt mult prea mulți.
Hai că îi meriți.
Vino încoace. Vreau să vorbesc cu tine.
Ce este?
Vreau să iei banii
și să-i ascunzi în următoarele 20 de minute.
- Da, dar vin cu tine, nu? - Nu.
Ce vrei să spui?
Ascultă-mă. O să te descurci.
Uite, țin la tine.
Asta înseamnă că-ți doresc ce-i mai bun pentru tine.
Ascultă ce-ți spun, da?
Bine. O să te descurci.
Uite, iei ăștia...
Și îți faci o viață frumoasă, da?
Hai, du-te. Tai-o de aici!
- Mă cauți tu, da? - Da, bineînțeles.
- Promiți? - Da, da, da.
Brakes avea dreptate.
În ce privință?
Banii sunt prea grei.
A trebuit să lăsăm un sac în urmă.
Ce-ați făcut?
Fii atent. Nici măcar n-ai observat.
Uită-te! Nici n-ai băgat de seamă!
L-ați lăsat în pământ?
Șapte milioane afurisite?
Da, luăm restul când ne întoarcem.
Ne întoarcem?
Am o prietenă care locuiește la Paris.
O să stăm acolo.
Până se liniștesc apele.
Eu nu pot.
Ce vrei să spui?
Nu pot sta în afurisitul de Paris.
Cor, am familie.
Am copii.
Cum rămâne cu dl Heineken?
- Domnul Heineken... - Răspunde-mi!
Dacă-l eliberezi acum pe Heineken, te vor prinde, omule.
Dacă nu-i dăm drumul, moare.
După ce ajungem la Paris,
i-am putea suna pe oamenii lui.
Dacă îl găsesc în atelierul lui Cat, nu ne mai putem întoarce.
Te-ai gândit la asta? Gândește-te la asta!
Doamne, omule. Ți-ai lăsat jumătate de creier
alături de restul banilor mei?
Suntem în siguranță, drăcia naibii!
Nu vom fi niciodată în siguranță.
- Suntem în siguranță! - Ba nu!
Nu pricepi, Cor?
Nu vom fi niciodată în siguranță. Nu aici.
Nici la Paris.
Am avea noroc dacă ne-am putea plimba prin Timbuktu.
Ia-ți naibii banii! Ia-i!
Noi valoram mai mult de atât.
Ne vedem de partea cealaltă.
Tu ce-o să faci?
Vii cu noi?
Da, vin.
La naiba.
Oprește!
Mă auzi, Ab? Oriunde ai fi.
Haide, John.
Cântă cu mine. Nu te mai gândi la aiureala asta.
Orice cântec. Care să fie?
Ești de la poliție?
De ce naiba a durat așa mult?
Eu sunt bine. Dar prietenul meu, Ab...
E șoferul meu. Du-te la el, te rog.
Du-te la el. Ab, s-a terminat!
E aici.
Ab, ești teafăr? S-a terminat!
- S-a terminat! - Vă simțiți bine, dle?
Iisuse Hristoase, s-a terminat!
Dumnezeule!
La naiba.
Mulțumesc, Doamne.
Ab, tu...
Îți mulțumesc, Doamne.
Miliardarul răpit, Alfred Heineken,
a fost salvat de un raid al poliției în această seară.
Heineken și șoferul lui, Ab Doderer,
au fost găsiți într-un atelier de la periferia Amsterdamului.
Aparent, nu li s-a făcut niciun rău.
Nu-mi dau seama.
Poate a fost din cauza biletului de răscumpărare uitat în copiator.
Sau faza cu puiul Bang Bang sau poate...
Nu spun c-a făcut asta,
dar poate o fi spus Brakes ceva.
Stai, stai, stai. Ce-ai spus?
Nu spun că Brakes a vorbit, spun că...
Da, am auzit ce-ai spus.
Poate ai crezut că te trage pe sfoară. Te-ai gândit la asta?
Detalii despre răscumpărare...
La naiba. Astea sunt pături de cai.
Și ce dacă?
Sunt alergic.
Nu mai pot respira.
Promiți?
M-am săturat de văicăreala ta.
Gata, liniștiți-vă.
Ce naiba?
Încetați naibii odată!
Terminați odată!
Ieșiți din mașina mea!
Calmează-te! Calmează-te!
Reveniți-vă! Fiți atenți.
- Mașina asta blestemată... - Reveniți-vă odată!
Îți vrei banii? Ia-ți banii.
Calmați-vă naibii odată. Nu avem timp de tâmpenia asta.
Treci în mașină.
- În niciun caz! - Mișcă-te în mașină!
- Nu urc! Eu plec de aici! - Spikes, urcă naibii în mașină.
- Lasă-l să plece. - Spikes.
Dă-l naibii. Haide.
- Nu-i în stare să-și care nici geanta. - Spikes. Spikes!
Haide, Cor.
Spikes!
N-o să faci nici doi km!
O să fac 10,000.
Haide, Cor. Vino cu mine.
- Ce ai de gând? - Lasă-l să ia mașina.
N-o să reușești fără noi.
Vino în mașină, da?
Dacă rămâi cu dobitocul ăla, o să mori din cauza lui.
Haide, Spikes!
Spikes!
La naiba.
La naiba!
Bine. Pa.
În seara asta. Se întâlnește cu noi astă seară.
Ești sigur că e de încredere?
Este de încredere.
Cred că o sun pe Sonja.
N-o amesteca și pe sora mea în asta.
- Nu durează mult. - Stai.
Vorbesc serios. Dacă o implici în mizeria asta,
vor afla unde ne aflăm.
Vreau să fiu sigur că se simte bine.
Bine, fie.
Sun-o.
Eu plec.
Serios, ești pe cont propriu.
Bine. Haide.
Să mergem.
Cum arată locul în care mergem?
E plăcut.
Dar vom fi în siguranță.
Asta e tot ce contează.
- Las-o baltă. Vino înapoi. - Vin!
Bună.
Bună. Pun de-o cafea.
Ce se întâmplă?
E pe prima pagină.
Spikes s-a predat.
"Dumnezeu mi-a spus să dau foc la bani."
E nebun.
Sau inteligent.
O să facă cel puțin 15 ani.
E și asta o variantă.
Tu ai putea face asta?
Nu, Dumnezeu nu vorbește prea mult cu mine.
Ia uite. Ce idiot pare!
Dle Heineken, au trecut peste două luni
de când ați fost eliberat. Când vă gândiți la asta...
Care a fost cea mai mare teamă a dvs?
Cel mai mult mi-a fost frică pentru șoferul meu, Ab Doderer.
El a suferit cel mai mult.
Știam amândoi cine era substituibil.
V-au amenințat cu moartea?
Sunt convins că pentru ei
era doar o afacere, nimic altceva.
Unde credeți că sunt acum Cor Van Hout și Willem Holleeder?
Nu contează.
După cum bine spunea marele luptător Joe Louis...
"Poți fugi, dar nu te poți ascunde."
O să-i prindem. Mulțumesc.
Trebuie s-o sun pe Sonja.
Nu poți face asta.
Ți-am spus că nu poți să o suni.
Dar cel de acolo?
- E perfect. - Cum așa?
Are ferestre înalte, cum îți plac ție.
Pun pariu că are și o curte mare pentru copil.
Dacă tot cumpărăm case frumoase,
i-am putea cumpăra una și lui Willem lângă noi,
altfel n-o să vă mai văd pe niciunul dintre voi.
Poate să și-o cumpere singur.
Tu chiar nu vrei să încerci să trăiești în lumea reală, nu?
Da. Alo.
Karin, eu sunt.
- Nu închide. - Cor?
Ascultă-mă.
O să-ți dau un număr de telefon.
Vreau să-i spui Sonjei să mă sune cât de repede poate
de la un telefon public care nu e în apropierea casei noastre.
- Ai înțeles? - Unde ești?
Ascultă-mă, te rog.
Promite-mi. Pentru ea fac asta.
- Alo. - Ce-ai făcut, Cor?
Ce naiba ai făcut?
Nu începe. N-avem timp pentru asta.
- Nu avem timp... Cor, ce naiba ai făcut?
Cor, unde ești?
Răspunde-mi, Cor.
Unde? Cor!
Cor! Unde ești?
Sonja!
Son... Sonja, ești acolo?
- Sonja, mă auzi? - Sunt aici, Cor.
Cor, asta e...
Mă urmăresc peste tot.
Știu, dar voiam să-ți aud vocea.
Dacă îmi cumpăr un colț de pâine,
îmi verifică banii, în caz că...
Vreau să vin la tine.
Te rog.
În curând, Son. În curând.
Ascultă-mă.
După ce se naște copilul, m-aș putea întoarce.
În curând. Îți promit.
Promiți?
Promit.
Promit. Promit. Promit.
Ascultă-mă, da? Son, mă asculți?
Vom fi o familie adevărată.
Vom fi o familie adevărată
și o să-ți ofer tot ce ți-ai dorit vreodată.
Crede-mă.
- Mă crezi? - Te cred.
Cor, știi cât de gravă e situația?
I-au arestat pe toți cei pe care i-ai cunoscut vreodată.
Interceptează toate telefoanele.
Stai, stai, stai. Cum adică pe toți?
Pe Arthur, pe părinții mei...
- Pe părinții tăi? - Toți prietenii tăi, ai mei, pe toți.
Cor, trebuie să închid.
Te iubesc.
Ai grijă de tine.
Nu, nu închide! Nu închide!
- Son, nu închide! - Te iubesc!
Eu...
Cred că am făcut o prostie.
Cred că au numărul acesta
de aseară.
Te anunț doar.
Ar fi bine să ne strângem lucrurile.
Stai, Willem.
Am o senzație ciudată.
Parcă e prea liniște.
Vrei să facem asta?
Cred că de data asta o să stau pe loc.
În închisoare?
Am fi încă tineri când am ieși.
Nu vor găsi banii.
Pui pariu?
Știi că da.
Un pont anonim a determinat poliția să-i suspecteze pe Cor și prietenii lui.
Poliția n-a dezvăluit cine a trimis pontul sau ce conținea.
După răpirea sa, Freddy Heineken a creat
una dintre cele mai bune firme de securitate din lume.
Heineken a murit în 2003.
Jan "Pisică" Boellaard a ispășit o pedeapsă de 12 ani.
Martin "Brakes" Erkampps a ispășit o pedeapsă de 8 ani.
Frans "Spikes" Meijer a evadat dintr-un ospiciu și a fugit în Paraguay.
Reporterul Peter R. de Vries l-a localizat după 10 ani.
A fost extrădat în Olanda pentru a-și ispăși pedeapsa.
Cor van Hout și Willem Holleeder au primit câte 11 ani fiecare.
Revenind la infracțiuni, și-au sporit puterea, devenind "Nașii Olandei".
În 2003, Cor a fost împușcat mortal. Asasinul lui nu a fost identificat.
A fost cea mai mare răscumpărare plătită vreodată cuiva până atunci.
O importantă parte din bani n-a mai fost recuperată niciodată.
După ce răpitorii și-au împărțit banii, nu s-au mai reunit niciodată ca grup.
Sunt două moduri de a fi bogat pe lumea asta.
Având o mulțime de bani
sau având o mulțime de prieteni.
Nu le poți avea pe amândouă.