Přeložila NikkiNicotine
Pomoc!
Prosím, prosím, není čas. Byla jsem unesena.
Odvezli mě na nějaký šílený ostrov.
Uklidni se. Vím, kde jsi.
Zůstaň tam. Pošlu pomoc.
Díky. Mockrát děkuji.
Musíte si pospíšit.
Všechno bude v pořádku, paní Maddisonová.
Počkat.
Jak víte mé jméno?
Protože jste jedním z mých hostů.
Ne, ne, ne! Ne!
Ne! Ne! Ne, přestaňte!
Nechte mě! Pusťte mě! Pusťte mě!
Prosím nechte mě jít!
Letadlo.
Pane Roarku, letadlo.
Je tady.
Úsměv, všichni.
Usmívejte se.
No...
tohle místo není k zahození.
Žijeme jen...
jednou!
O můj...!
- Tohle je bláznivé. - Díky.
- Květinové věnce zdarma. - Welcome drinky.
Pojďme se ověncovat!
Dovolte, pomohu vám.
- Jsem v pohodě. - Ne, ne, no tak. Trvám na tom.
Byl tam hrozný rámus. Jsem Patrick.
- Já jsem Gwen. Ráda tě poznávám. - Já tebe taky.
Vítejte na Fantasy Island.
Gratuluji vám všem k výhře v naší soutěži.
Tenhle víkend budete naši VIP.
Jediné, co za to na oplátku chceme,
pochlubte se na internetu,
- až se dostanete domů. - Marketing 101.
Jsem Julia, osobní asistentka
vašeho hostitele, pana Roarka.
Jo, jaký je jeho příběh?
Nemohu se dočkat, až vám ho řeknu.
Slyšel jsem, že Roarkova rodina koupila ostrov
od původních obyvatel před 200 lety za šest beden rumu.
Já jsem slyšela, že v devadesátkách byl andělský investor
a Silicon Valley ho začalo nudit.
A otevřel si zábavní park?
Věřte mi, tenhle ostrov je mnohem víc.
Tady je možné úplně všechno.
Ano!
Dáváte si placáky často, chlapi?
- Pořád. - Pořád, zlato.
Pan Roarke zařizuje
finální úpravy. Potká se s vámi na baru
na večerní drink.
Zatím vás vezmeme do vašich pokojů,
abyste se mohli převléct a osvěžit.
Žádný signál.
Hádám, že ne všechno je tu možné.
Pánové, vás poprosím počkat na baru.
Vaše ubikace budou brzy připraveny.
A vy ostatní, pojďte prosím za mnou.
Vaše bungalovy jsou tudy.
Kámo!
Tohle je... Páni, nemůžu uvěřit, že jsi vzal zrovna mě.
No tak. Bez malýho brášky
by to nebyla vysněná dovolená. No ne?
Tady máte.
Tady peníze nejsou potřeba.
Páni. Tohle je jen pro mě?
No, nejmenuje se to tu Fantasy Island bezdůvodně.
Místo, kde je možné všechno,
jak jste říkala.
Ale neřekla jste jak.
Pan Roarke přizpůsobí každou fantazii specificky pro každého hosta.
Na základě jednostránkového dotazníku?
Musím přiznat, že jsem tu poměrně krátce.
Takže to, jak pan Roarke dělá, to co dělá,
je pro mě stejnou záhadou jako pro vás.
Ale jedno vím...
váš život se brzy změní. Navždy.
Doufám, že jste připravena.
- Tady jste. - Vezmu si dva tyhle.
- Díky. - Super. Potřebuji drink.
Promiň, dávám dvojáky.
Můžeme prosím mluvit s panem Roarkem?
Pořád nemáme naše pokoje. Pane? Haló?
Hej, můj bratr s vámi mluví.
- Jo, to jsem já, jeho bratr. Haló? - Počkat.
Vy dva jste doopravdy bráchové?
Myslíš, že když máme každý jinou barvu,
- tak nemůžeme být bráchové? - Páni.
- Kámo, trochu rasistické ne? - Ne. Chtěl jsem říct...
- Co se děje? - Cos chtěl říct?
- No tak. - Nemáš rád Asiaty?
- Proč nesnášíš Asiaty? - To jsem neřekl.
To jsi přesně řekl. Máš rasistický účes.
- Podívej se jak se tváří. - Jen si dělám srandu, chlape. Ne.
Můj táta si vzal jeho mámu,
když byl tenhle chlapák ještě v plenkách.
- Jsem JD. Jemu můžeš říkat "T." - Kámo.
- Co? - O tom už jsme mluvili.
- No co. - Přezdívka z vejšky.
- "Brax" bude stačit. - Patrick. Rád vás poznávám chlapi.
Kluci, vždy si můžete vzít Patriků bungalow
a on může "bungalowat" se mnou.
Jsem Melanie. Myslím, že jsme se ještě nepotkali.
- To bylo celkem hlasité. - Umím být docela dost hlasitá.
- Sakra. - Jdeš na to zpříma, Melanie.
To nemáš ani ponětí, Patricku.
Takže, co je tvoje fantazie?
To je otázka pro všechny.
Jsem zvědavý, jak to celé funguje.
Sám jsem o tom přemýšlel.
Virtuální realita, očividně.
Možná je to jako LARP, hraní rolí na živo.
Je to vlastně celkem zábavné.
Co jsem slyšel.
Od nějakých nerdů.
- Tos to fakt zachránil. - Díky.
Vsadím se, že má pravdu.
Bude to nějaký virtuální zážitek.
Co když tvá fantazie zahrnuje osobu z tvého života?
Hologramy, jako Tupac.
- Co když je to někdo, kdo umřel? - Tupac.
Na Redditu jsem viděl chlápka,
jak vypil plno drinků s tunou halucinogenů. Šílený.
Přísahám,
že jediná věc v těchto drincích
je ten nejlepší importovaný rum.
Pěkný večer. Jsem pan Roarke,
ambasador vašich nejhlubších tužeb.
Rád bych vás oficiálně přivítal na Fantasy Island.
Děkujeme, pane Roarku.
Zrovna jsme se bavili o tom,
- jak to celé funguje. - To se brzy dozvíte.
Slibuji, že nebudete zklamaní.
Ostrov má dvě pravidla.
Pouze jedna fantazie pro každého hosta.
A druhé je, že musíte svou fantazii
prožít až do přirozeného závěru, ať se děje cokoli.
- Proč bychom neměli? - Fantazie se málokdy vyvíjí tak,
jak vy nebo já můžeme očekávat,
ale vždy se vyvíjí přesně tak, jak mají.
Ani vy nevíte, jak se budou vyvíjet?
To ví jenom ostrov.
Já jsem jen jeho skromný správce.
- Takže, kdy to celé začne? - Po kvalitním odpočinku.
S bratrem pořád nemáme naše pokoje.
Doufám, že "ostrov" je připravený na drsnou, ale fér recenzi na Yelpu.
To proto, pánové,
že vaše fanatazie právě začíná.
- Jak je to daleko? - Jo.
Nejsem zrovna fanda prodírání křovím.
- Proto tě Jenni odkopla? - Moc brzo, T. No tak.
Přestaň s tou přezdívkou. Myslím to vážně.
Už jsme hodně blízko.
Do vašeho dotazníku jste napsal,
že vaše fantazie je mít všechno, že?
- Jo. - Takže...
tohle celé je vaše.
Můj bože!
Udělal salto vzad! Zvládl to!
Vzal jste to fakt doslova, Roarku,
ale i tak to žeru!
- Šampaňské, chlapci? - Pro mě ne. Zrudnul bych.
Roarku, nezapomněl jste na to, co jsem vám říkal o bráškovi Braxovi.
- Řekl jsem mu, že jsi gay. - Jak bych mohl?
Myslíte, že být gay znamená, že jediné co chci
jsou šťavnatí a sexy chlapi bez trika?
Záleží mi i na jiných věcech, lidi.
Na dvou věcech. Záleží mi na dvou věcech.
Parádní Fantasy Island!
Pokud mne budete potřebovat,
stačí zvednout jakýkoli telefon.
- Užijte si večer. - Užijeme.
Tohle je fakt dobrá tráva.
Dobré ráno.
Pan Roarke si vás nechal zavolat.
Slečno Olsenová, posaďte se prosím.
Děkuji, pane Roarku.
Pomáhám lidem uskutečnit jejich fantazie
už velmi dlouho.
Často jsou hrozně přízemní.
- Mnoho sexuálních věcí. - Jo.
Ale ta vaše... Je pomerně abstraktní.
Napsala jste, "Štěstí a já nejsme úplně kompatibilní.
S chybami a výčitkami jsme staří přátelé.
Takže pokud bych měla jedno přání, bylo by to dostat druhou šanci."
Je už pozdě změnit to na něco se sexem?
Ne, ne, ne. Líbí se mi to.
Je to výzva. A já jí přijímám.
Bože.
Co na svém životě nemáte ráda?
Začněme třeba s vaší prací. Nemovitosti.
Většinou komerční. Co na tom mám mít ráda?
Vztahy?
Svobodná.
- Chcete děti? - Promiňte,
ale je tohle terapie nebo dovolená?
Pokud budete mít štěstí, obojí.
Vždycky jsem si sebe představovala s...
malou holčičkou.
A s kým jste doufala, že tuto holčičku budete mít?
Slečno Olsenová...
výčitky... jsou nemoc.
Trápily vás příliš dlouho
a já vám pomůžu vyléčit se.
Pokud mi to dovolíte.
- Jmenoval se Allen. - Skvěle.
A proč to s panem Allenem nevyšlo?
Špatné načasování. Když jsme se potkali, měla jsem takové temné období.
Na našem ročním výročí mě při večeři požádal o ruku.
Řekla jsem ne.
Nevěřila jste, že vás Allen miluje,
protože jste nevěřila, že si zasloužíte být milována.
Pokud byste měla možnost prožít ten okamžik znovu,
řekla byste ano?
Jo.
Za těmito dveřmi...
je vaše fantazie.
Šance změnit moment, kterého nejvíce litujete.
Madam.
Co to je?
Slečno Olsenová, prosím.
Ty dveře.
Maestro?
Do nejmenšího detailu.
- Jak jste to...? - Ano.
Ano, tohle je to místo, kde vás pan Allen požádal o ruku.
Přivezli jste ho sem?
- Vy jste to věděl? - Skoro jsem si myslel, že jsi mě zazdila.
Rezervace pro Chambera.
Ano, pane.
Tudy.
- Allen, omlouvám se... - Za co?
Že tě do toho vtáhli. Nevěděla...
Bože. Nezaplatil jsi za to, aby ses sem dostal, že ne?
Ne. Můj taxikář řekl, "Žádné peníze, pane. To je v pohodě."
Co...?
Užijte si jídlo.
Teď už to můžeš přestat hrát.
Nemluvila jsem s tebou pět let
a ty se tu jen tak ukážeš, vypadáš...
skvěle, mimochodem. Nezestárl jsi ani o den.
Viděl jsem se s tebou dnes ráno u mě v posteli.
Je tohle intervence?
Hraješ to se mnou, abych se o sobě něco naučila?
Dobře, kdy a kde ses dnes praštila do hlavy?
Vážně, jsi v pohodě?
Omluvíš mě?
Tohle není to, co jsem chtěla.
Tohle je vaše druhá šance říct ano
- na jeho žádost o ruku. - Ale jaký to má smysl?
Nic to nezmění.
Jste tu, protože výčitky vám zničily život.
Nedělejte z tohoto okamžiku další věc, které budete litovat.
Ale...
...tohle není skutečné.
- Nebo ano? - Tohle je Fantasy Island.
Je to tak skutečné, jak skutečné to uděláte.
Hádám, že si ty nejlepší nechávají na konec.
Tvá fantazie taky ještě nezačala?
- Ne. Mohu se přidat? - Prosím.
Tihle chlapi jsou k ničemu.
- Dáte si koktejl, pane? - Ne, díky.
- Jsi nervózní? - Trošku.
Zeptala bych se tě znovu na tvou fantazii,
ale včera večer jsi o ní nechtěl mluvit, takže...
Bude to znít hloupě.
Už jako dítě jsem chtěl narukovat k armádě.
Ale máma mě donutila přísahat, že to neudělám, tak jsem se stal policistou.
Myslel jsem, že budu konat dobro, uvidím nějakou akci.
- Ale ne? - Ne. Stala se mi nehoda.
Takže jsem zůstal trčet v kanclu.
Když se naskytlo tohle, napadlo mě:
Tohle je má šance stát se na chvíli vojákem,
i když jen s vojáky, kteří tomu nerozumí a...
Nikdy jsi nebyl v armádě?
A co tyhle psí známky?
Pro štěstí.
Jestli se bojíš, že tvá fantazie zní hloupě,
tak počkej až uslyšíš mou.
- Pomsta holce, která mě v dětsví šikanovala. - Tebe někdo šikanoval?
Dospívala jsem pomaleji.
Vypadala jsem jako malý kluk.
Takže když se nejpopulárnější holka na škole rozhodla,
že ze mě udělá svůj oblíbený cíl, nebrala jsem to dobře.
Nevím, jak jinak bych měla brát kýbl vody ze záchoda,
který mi vylila na hlavu na plese v osmé třídě.
- To je hrozné. - Trpěla jsem úzkostí,
tak mě máma začala brát ke cvokaři,
alias Doktoru Mučiteli. Někdy tak moc mluvil,
že jsem mu chtěla sešít pusu. Nicméně, Doktor Mučitel mi řekl,
abych napsala dopisy svým spolužákům,
že se s nimi chci spřátelit.
Bylo to takové cvičení.
A jednou, Sloane, má trýznitelka, ukradla tyhle dopisy
a rozvěsila je po celé jídelně.
Jo, dostala jsem přezdívku "psycho stalkerská podivínka".
Chci si vyzkoušet jaké to je být na té druhé straně.
Jasně, ta fantazie nebude skutečná,
ale proto máme horory
a horské dráhy, že? Abychom něco cítili?
Doufám, že to bude víc vzrušující
než jízda na horské dráze.
Pane Sullivane dopřejte nám prosím soukromí?
Musím dát slečně Coleové instrukce.
Zatím klidně dělejte kliky nebo zkracovačky.
- Nebo třeba dřepy. - Ne, to je v pohodě.
Ví o Sloane. Přiznala jsem to.
Dobře. Tak žádné cvičení.
V lobby je výtah.
Jděte do něj a stiskněte tlačítko do patra bez názvu.
Mohu si to nahrávat na telefon?
- Abych si to pamatovala. - Je to vaše fantazie.
Ježiš.
Haló?
Okej, jsem na Fantasy Island.
Jsem v super divné řídící místnosti.
A jdu na to.
Je tady plno červených tlačítek.
Tohle jedno bliká. To musí být ono.
Jdeme na to.
No ne.
Sloane?
To je fakt dobrý hologram.
Jo, vypadá líp než Tupac.
"Otevři mě."
"Různá tlačítka pro různé druhy pomsty. Užijte si to."
Okej, Holo-Sloane.
Pojďme se pobavit.
O můj bože.
O můj bože, to bylo boží.
Voda ze záchodu. Ano.
Jako na plese v osmičce.
To se mamce líbí.
Počkat, to je Sloane.
Páni, to není její manžel.
Dobře, dobře.
Můj bože, to rozhodně není její manžel.
Dobrý.
Sakra.
No, když jsme na Fantasy Island...
Tohle je její manžel.
Sloane?
Co to ksakru je?
To je Greg?
Neříkej mi, že tohle jsi dělala poslední dva dny.
- "Poslední dva dny"? - Jak jsi mi to mohla udělat?
- Řekneš něco? - O můj bože.
Roarku?
- Jste tam? Hele, já končím. - Pusťte mě!
Chápu to. Moje fantazie byla pomstít se,
ale nenapadlo mě, že ji doopravdy unesete.
No tak.
- Vaše maskovací oblečení, vojáku. - To je ono?
Zatím si to oblečte. Poznáte, až vaše fantazie začne.
- Čas na Call of Duty. - Užijte si to.
Hej! Co to děláte?
- Šeptej. - Jste součástí mé fantazie?
Tohle místo není to, co si myslíte, že je.
Lidé tu umírají. Pokud mě neposlechnete...
Sakra.
- Je jich moc. - Kam to jdete?
- Mám jít s vámi? - Nehýbej se.
Ani na to nemysli.
To je v pořádku. Také jsem voják.
- Co tady děláš? - Oddělil jsem se od své jednotky.
Nevěděl jsem, že je tu i druhý tým.
Jsme na...
tajné operaci.
Jsem překvapený, že tě tu vidím.
Nesnáším překvapení.
A lháře.
Já nejsem... Hej.
- Ne, tohle není... - Můžeš to říct LTmu.
Sklapni a jdi.
Dobře.
Vypadáte dobře chlapi. Vážně super.
Jo, kámo.
Užil sis včerejší noc s Alejandrem?
Překvapuje mě, že může ještě stát.
Překvapuje mě, že ho nevyděsilo tvoje hrozné tetování.
Nemůžu se dočkat, až si ho nechám odstranit.
- Vážně. - Co ty?
- Hm? - Viděl jsem tě mluvit
s Malibu Barbie včera večer.
- Jak to šlo? - Chastity?
Věř mi, to její jméno je
absolutně ironické.
Zašustili jsme si. Dvakrát.
- Konečně ses přenesl přes Jenni? - Kdo je Jenni?
Chastity?
Pojď sem.
- Ahoj, chlapci. - Čau. Jak je?
- Pojď za námi. - Díky.
Slyšel jsem, že jste včera měli bláznivý večer.
- Oh, jo. - Oh, jo. Bláznivý...
- jak moc brečel. - Co?
Promiň.
To tu nejsou nějaká pravidla
o zachování důvěrností hostů v jejich fantazii?
- Nech mě hádat. - Jenni.
Jo. Vlastně je to sladké.
Ona je jeho měsíc a hvězdy.
Víš ty co, Chas? V udržení tajemství jsi strašná.
Rozešla se s ním kvůli mě.
Takže po milionté, ne nerozešla.
Strávili jsme vaše výročí tím,
že jsme se zhulili a hráli Mario Kart.
Nemohl jsi se přestěhovat zpátky domů?
Naši trapní rodiče ho vydědili, když přiznal, jak to s ním je.
- Před sedmi lety. - Tenkrát nebylo v pohodě být gay.
Nebyl bys šťastnější,
když bys, já nevím, měl svůj vlastní byt?
- Chastity, žádné otázky. - Kámo, má pravdu.
Celý svůj život jsi kvůli mě pozastavil.
- Možná bych se měl přestěhovat. - A kdo bude spát na gauči?
Nikdo. V tom to spočívá.
Chastity Belt, můžeš nám dopřát malou brácho chvilku?
- Jo. - Díky.
Za chvíli se uvidíme. Dobře.
Bráško, kámo, poslyš, z té trávy jsi trochu paranoidiotní.
Hele, nepozastavil jsem kvůli tobě svůj život.
Jen je kvůli tobě zkurvený. Jasný? A teď, no tak.
Pojďme se podívat, jaké další vychytávky tenhle dům má.
Sbohem, modelky.
- Ahoj! - Ahoj, kluci.
To je fakt skvělý.
Pro čtrnáct krabic není žádná omluva.
Byla to skupinka vážně děsivých skautek.
- Čtrnáct? - Čtrnáct.
Říkám ti, až budeme mít děti,
budou mnou opravdu snadno manipulovat.
Až budeme mít děti?
Já vím, že jsme spolu teprve rok,
ale díky tobě myslím na budoucnost.
Hele, bylo skvělé vidět tě,
ale už nemusíme pokračovat s touhle šarádou.
Odstrkuješ mě od sebe, protože to je to, co děláš, ale...
Ale prosím tě, abys to tentokrát nedělala. Dobře?
Vezmeš si mě?
Ano.
Bravo!
Šampaňské, prosím! Šampaňské. Zlato?
Ale tohle je jen fantazie.
Kterou chci mít do konce života.
Já také.
Neuvěříš, co tady mají a přesně v mé velikosti.
No ne!
- Nestihl jsem to. Udělej to znovu. - Dobře.
Kámo, kam se na tohle místo hrabe Cribs od MTV.
Tohle je nová série.
- Kámo. - Co?
Je tohle tajná místnost?
Vsadím se, že tam schovávají všechno to dobrý zbožíčko.
Úkryt!
Přijdu si jako Jodie Foster
v tom filmu s Jodie Foster.
- Můj bože! - Tohle je bomba!
Koukej na to. Mapa celého domu.
Mají všichni bohatí lidé místnost k ukrytí?
Jo, chlape. Za něco ty Bitcoiny utrácet musí.
Jako třeba za garáže, které mají vedle zbrojnic?
Áááno, prosím.
- Ano! - Můj bože!
Můžeme jí říkat "Alejandro"?
On je vlastně pacifista.
Jo takhle.
- Jo. Bože. - Jo, to odpovídá.
Můj bože. Podívej na všechny ty kamery, kámo.
Doufám, že nemají kamery v koupelně.
- Dělal jsem tam nechutný věci. - Máme hodně bodyguardů.
Jo, kámo. Boháči musí mít ochranku, ne?
Musí mít taky granáty?
Mám nápad.
Bráško, kámo. Hej!
Copak jsi nikdy neviděl Bratrstvo neohrožených?
Pokud vytáhnu tuhle pojistku, udělá bum.
- Tak ať udělá bum. - Tak jdeme na to.
Pokračujeme.
Hej, můžete mi ty pouta trochu povolit?
Moje fantazie nezahrnovala to, že budu spoutaný.
Netuším o čem to meleš, ale...
- podívám se na to. - Nech ho být, Himoffe.
Jdeme. No tak.
Dobře. Tak co tu chlapi, děláte?
- Jaká je mise? - Těsně za hranicemi jsou drženi
američtí rukojmí. Vklouzneme tam a dostaneme je ven.
Nějaké další tajné informace,
které bys rád sdílel s naším vězněm?
- No tak, seržante. Je to Američan. - Jo, možná.
Ale není to voják.
LT!
Měl bys promluvit s tímhle chlapem.
Tvrdí, že je jeden z nás.
Kde jste ho našli?
Na průzkumu kolem jižního hřebene.
Mysleli jsme, že jsme tu jediní?
To jsme.
Máš jméno?
Co to děláš, Roarku?!
- Ztiš se. - Jo, ruším hru. Zavolejte Roarka.
- To není to, oč jsem žádal. - Máš 10 vteřin na to, aby ses identifikoval.
Odvedli dobrou práci, vypadáš jako on. Ale víš co?
Byl mnohem vyšší než ty.
- 5 vteřin. - Jo, seženu si Roarka sám.
- Dost kravin. - Dej ze mě ty pracky pryč.
Hej, na to nesahej.
Proč je moje jméno na tvých psích známkách?
- Kontakt! - Krycí palba!
- Do prava! - Krycí palba! Krycí palba!
K zemi!
Haló?
Prosím, potřebuji pomoc.
Můžete sem někoho poslat?
Roarku, jestli mě slyšíte, vím, co jsem říkala.
Chtěla jsem ponížit Sloane a vidět ji brečet,
ale tohle není to, co jsem myslela!
Dost! Dost! Zrušte to!
Doktor Mučitel?
Ne. Ne, počkat!
No tak, no tak.
Ne, dost!
Sakra.
Interkom.
Promiňte...
prosím pokračujte.
Dobře, chci abyste jí uřízl prsteníček
na její...
Na její levé ruce.
Ne! Ne, na její pravé ruce.
Pravé ruce.
Tohle je má fantazie. Prostě to udělej.
Snadné.
Meredith?
- Melanie. - Co tady děláš?
To stejné, co ty. Unesli mě. Pojď.
Běž, běž, běž.
- Díky. Zachránila jsi mi život. - Ještě není úplně zachráněný.
Na nejlepší víkend našich životů!
Kašlu na zčervenání, prostě to vypiju.
To byly výstřely?
Možná se někdo vloupal do zbrojnice.
Hele, laser.
No tak, modelky. Pojďte.
Nepanikař, nepanikař.
- Úkryt! - Ano! Běž, běž!
- Co je úkryt? - Pojďte, modelky.
V těhle botách nemohu běhat!
- Lidi, no tak. Je to tady nahoře. - Běžte, běžte, běžte.
- Můj bože. - Lidi, no tak.
- Pojďte sem. Je to přímo tady. - Zavolám Roarkovi.
Užíváte si se svým bratrem vaši fantazii?
Zbožňovali jsme jí, než se tu ukázali ozbrojení chlapi.
No tak, lidi. Jdeme. Vážně.
Ano. To zní jako Kalashovi muži.
- Kdo je sakra Kalashov? - Businessman,
- kterému formálně patří ten dům. - Jaký druh businessu?
Obávám se, že problém s tím, mít všechno je ten,
že vám to ostatní lidé budou chtít vzít.
My ale vážně nechceme úplně všechno, dobře?
Chtěli jsme si to jen půjčit na víkend.
Polož ten telefon. Musíme jít do úkrytu.
- No tak! Co? - Dveře!
Ne! Chas, hej!
To jsme my! Haló?
- Docela Chas-vině. - Vážně, jsem hrozný máslo.
Ani nechodím na únikové hry.
Jak jsem říkal, jakmile fantazie začne,
je nutné prožít jí do přirozeného závěru.
Nikdo ale nevěděl, co tím myslíte!
Přeji pěkný večer.
Zavěsil.
Dobře. Víš co? Uklidníme se.
- Dobře. - Musíme se uklidnit.
Celé je to falešné, ne?
Alejandro je fakt dobrý herec.
Takže, co budeme dělat?
Vzdáváme se!
Stále se to snažím vstřebat.
Tebe a mě unesl stejný člověk?
- Já vím. Je to šílený, že? - Jak se ti povedlo utéct?
Hlavička.
Já... jsem dala hlavičku tomu, kdo mě hlídal.
Ukradla jsem mu zbraň a složila ho.
- Páni. - Jo.
Co se stalo s tou zbraní?
Ztratila jsem jí.
Jaký zvrácený nechutný magor
by mi chtěl zničit život a ještě mě nutil se na to dívat?
Jednoznačně je to někdo, koho obě známe.
Někdo s kým jsme chodili na střední.
Co ta psychopatická stalkerka?
Víš, ta co psala všem dopisy?
Totálně.
To je docela dobrý tip.
Jak se jmenovala?
- Meredith? - Můj bože.
- Co? - Přinutili tě si tohle obléct?
To je mi moc líto.
Hele, nevím, jak jsme tu obě skončili,
ale musíme se z tohohle pekla dostat.
- Žádný problém. - Dostanu nás domů.
Přivezli mě sem na lodi.
Najdeme břeh a tím i cestu odtud.
Pokud vaší fantazií není umřít,
měli byste jít raději se mnou.
Asi bychom s ním měli jít.
Jo.
Co je?
Děje se něco?
Ne, ne.
Nic se neděje.
Všechno je skvělé.
Haló?
Je tam někdo?
- Omámený a zmatený. - Hm?
Však víš, jako ten film z minulého roku.
"To je to, co miluju na středoškolačkách."
Ticho, Himoffe. A už žádný blesk.
Ne, ne, ne. Mohu to vysvětlit.
Jo. To bys měl. Dáme malý pokec, ty a já.
Jdeme. Vstaň.
Mazej.
Na tvých známkách je mé jméno.
A potom jsem ti našel v peněžence tohle.
Dávej na to pozor.
Proč máš fotku mě a mého syna?
Hele, buď ke mě upřímný.
- Jsi herec? - Jestli jsem herec? Jsem voják.
Teď ty budeš upřímný ke mě. Odkud to máš?
- To jsem já, když mi bylo 9. - Ne, to ne.
- To je můj syn. - A měl přezdívku.
Jakou?
Proč to neřekneš ty mě.
Patch.
Špatně.
Ali.
Pak jsem našel tvou občanku.
S tvým obličejem a jménem a datem narození mého syna.
Dost her. Je načase, abys mi řekl,
co se tu sakra děje.
Narodil jsem se o čtyři měsíce předčasně.
Doktoři říkali, že to nezvládnu, ale zvládnul.
Řekl jsi, že nejsem typ, co by házel ručník do ringu.
Že jsem bojovník.
Jako Muhammad Ali.
- Kdo ti ten příběh řekl? - Ty. Každé mé narozeniny.
Takže tvrdíš, že jsi můj syn?
- To není možné. - Jo, to jsem si také myslel.
Teď si ale nejsem jistý.
Kdy jsi ho viděl naposledy?
Před devíti měsíci...
a sedmy dny.
Pršelo.
Odmítl si vzít mámy deštník.
Víš, chtěl mi ukázat, že je tvrďák.
Proto jsem to neudělal.
Nechtěl jsem, abys viděl, že brečím.
Jak je tohle možné?
Je tady tohle místo, ostrov.
Může uskutečnit jakékoli tvoje přání.
Řekl jsem, že chci být voják.
Ale to, co jsem doopravy chtěl bylo vidět tě.
Ten ostrov to nějak věděl.
Kdy jsi mě viděl naposledy?
Před 27 lety, 6 měsíci a 5 dny.
- Takže jsem se nikdy nevrátil domů? - Zemřel jsi, když jsi zachránil své muže
na tajné misi ve Venezuele.
Venezuela, víš to jistě?
Jo, rozhodně. Proč?
Protože tam budeme zítra.
- Svolej personál... - Pane Roarku.
- Slečno Olsenová, dobré ráno. - To je vážně dobrý photoshop.
Nevím, jak jste to dostal do mého telefonu,
ale vypadá to skutečně.
Je to skutečné. Řekla jste Allenovi ano, takže jste manželé.
- Vypadá to, že jste měli krásný obřad. - Požádal mě včera večer.
Víte to jistě?
Něco je na něm jiné.
- Vypadá starší. - Jste manželé pět let.
Nerozumím tomu.
Tati, koukej co jsem našla.
- Božínku... - Jmenuje se Lila.
To je má...?
Dcera.
Tohle je život, který jste vždy chtěla, ne?
Tak co myslíš, jo?
Dobře, dost. Ona... Ona je dítě.
A vy jste její matka.
Přesvědčte se sama.
Holčičko.
Spi sladce, zlatíčko.
Jak je to možné?
To tenhle ostrov.
Tenhle ostrov má zajímavou moc.
Legendu o něm jsem slyšel před mnoha lety.
Místo, kde je možné cokoli. Byl jsem jím posedlý.
Přesvědčil jsem svou ženu, aby mi ho pomohla najít.
Naše cesta byla dlouhá a těžká a...
Zemřela ještě než jsme se sem dostali.
Když jsem konečně našel tohle místo,
přál jsem si, aby zase žila.
Aby se vrátila taková, jaká byla, když jsem ji potkal. Navždy.
Přivedl ji zpět...?
- Zpět k životu? - Ano.
Dokud tady zůstanu a budu pomáhat s organizací všech fantazií
bude žít.
I vám ostrov splnil vaše přání.
Máte rodinu, kterou jste vždy chtěla.
- Život, o kterém jste vždy snila. - Dej víc písku na bok.
- Perfektní. - Navrhuji, abyste ho začala žít.
Mami, pojď si hrát.
Sbalte se, seržante.
Pojď se mnou.
Vezmi si svůj batoh.
Hej, LT, tady.
Co to sakra děláš, Himoffe?
Vy dva jste si fakt podobní, jako kdybyste byli příbuzní.
- Myslel jsem, že... - Tak to nedělej. Nemysli.
Dělej svou práci.
Nechápu, jak se tohle děje,
ale věřím ti, takže odcházíme.
Je to kousek do Panamy. Odtud nás dostanu domů.
Počkat. Takže odvoláváš misi?
Ne. Dostávám nás dva odtud.
To nemůžeš udělat. Jsi hrdina.
Víš, kdo je hrdina?
Hrdina je chlap, který je moc blbý na to, aby zůstal živý.
Ne, ne, ne. Tohle se nemá stát.
A co se má stát?
Mám umřít?
- Pojď. - Hele, jestli tohle uděláš,
jestli utečeš, nevím, co se ti stane, co se stane mě,
ale znám ty muže tam, tvé muže,
ti všichni umřou, protože tam nebudeš, abys je zachránil.
- To nemůžeš vědět. - Vím to. Proto mám tvoje známky.
Byl tam granát. Skočil jsi na něj a tím jsi zachránil své muže.
Byl jsi hrdina.
Byl jsi můj hrdina.
Hele...
ty jsi možná vyrůstal bez otce,
ale já jdu domů za svým synem.
Tohle je chyba, taková,
které budeš litovat po zbytek života.
Někdo zemřel a mohl jsem tomu zabránit, takže mi věř,
že vím o čem mluvím.
Tak alespoň já zůstanu naživu.
Nemůžeš být zbabělec.
To ti nedovolím.
Co jiného mi zbývá?
Dokončíme misi. Zachráníme tvé muže.
Ale říkal jsi, že jsem ve Venezuele zemřel.
Ano.
Ale teď jsem tady já.
Takže, říkáte, že jste tu jako hosté?
Ano.
A nikdy jste o Kalashovi neslyšeli.
- Ne. - Ano.
Jak říká.
A my jsme jenom herci
z Fantasy Island.
- Ano. - Jo.
- Hej, hej, hej! - Bože.
Jsi v pohodě?
Dobře. Jeden z vás mi řekne pravdu.
Nebo jste si mysleli,
že Kalashova prostě zabijete a převezmete to tu?
Netušíme, kdo je Kalashov.
Myslel jsem, že je řeč o vodce.
- Nikoho jsme nezabili. - Ne, ale vaši bodyguardi jo.
Ale to je v pohodě, protože ty už jsme zabili.
A předtím než zabiju vás dva,
řeknete mi, co se stalo s prachama a kokainem.
- Prachama? - Kokainem?
- Ne, my... Měli jsme nějaký kokain. - Sakra, sakra, sakra.
Kruci.
Ještě chvíli dělejte blbečky
a ukážu vám, jak dobrý herec jsem.
Ne, myslím, že došlo k nedorozumění.
Mluvili jsme s Roarkem, říkali jsme mu, že už máme dost.
Takže tohle je mezi vámi a jím.
- Hej, nedělej to! - Ne!
- Přísahám, že nemáme ponětí o tom... - Dobře.
...kde ty drogy a prachy jsou, jasný?
Víš to jistě?
Protože brzy přijdeš o ruku.
Nevíme. Prosím! Kdybychom to věděli, řekneme vám to!
- Tohle měla být sranda. - Jo.
- Fantazie! - Možná to není vaše fantazie.
- Možná je moje. - Tak to je dost šílený, chlape.
Můj bože.
Dobře, dobře. Víme, kde ty peníze jsou.
No, tak ven s tím.
Mluvte!
Jsou... jsou dole.
U garáže.
Ano!
- Dobře. - Bože!
Ty tu počkej se Zlatovláskou.
Ty jdeš se mnou.
- V tomhle zámku budu bydlet. - Božínku.
Co? Jenom ty?
To už se od nás stěhuješ?
Mohu se tam nastěhovat s tebou?
- Ne. - Proč ne?
Ty víš proč, mami.
Potřebuji nějaké mušličky do mého domova.
Pokud se budeš cítit lépe,
mě taky nedovolila, abych tam bydlel.
Tohle je vše, co jsem vždy chtěla.
Přála bych si, abych se cítila, že si to zasloužím.
Zasloužíš si to.
Oba vás moc miluju.
Hej, kam to jdeš?
Jdu něco napravit.
Pane Roarku, mohu s vámi mluvit?
- Chci novou fantazii. - Myslím, že jsem to řekl jasně.
- Pro každého hosta jen jedna fantazie. - Ano, rozumím tomu, co jste řekl.
- Ale já... - Ne, ne, ne. Věřte mi, věřte mi.
Lidé by zabíjeli pro to, co teď máte, rodinu.
Prosím, užijte si to dokud můžete.
Pane Roarku, vy mi nerozumíte.
Můžeme mu věřit?
Vypadá skoro stejně strašidelně jako tamten.
Proč by někdo předstíral, že nás zachraňuje?
Hej! Vy.
- Damon. - Damone.
Jdeme celou noc.
Než půjdeme dál, řekněte nám o co jde.
Tady jsme na ráně. Roarke má oči a uši všude.
Kdo je Roarke?
Zeptej se jí.
Netuším o čem to mluví.
Měli bychom jít. No tak.
Dobře, pojďte sem.
Tlachat můžeme tady dole.
Kde dole? Kam to jdeme?
Chcete se dostat z tohohle ostrova nebo ne?
Držte se blízko.
Věřte mi, nechcete se rozdělit.
Nechutný.
Tudy. Ne. Počkat.
Možná... Možná tudy. Ne.
Možná... Možná tudy.
Ne.
Tudy, tudy.
No tak, bloncko.
Děláte si ze mě srandu?
Při přílivu je tu hodně vody.
Voda není to čeho by ses měla bát.
Super.
Pojďte. Pojďte.
- Co to sakra bylo? - Co sakra bylo co?
Vodní hadi. Přitahuje je pohyb.
Jenom, však víte, nevyšilujte.
Brodím se špinavou vodou v temné jeskyni,
která je plná vodních hadů a nemám vyšilovat.
Brnkačka.
Co se děje?
Já... Já...
Nic. Nic. To je jedno.
Je to tady nahoře.
Odpouštím ti.
Na co se to dívám?
Na tvou nejhlubší touhu.
Proto jsem vás sem přivedl,
ať to vidíte na vlastní oči.
Tvoje fantazie je získat zpět manžela?
Co je tohle sakra za místo?
Proto mě najali, abych to zjistil.
Jsem soukromý detektiv. Klient mi nabídl pořádný balík,
když zjistím co se tady děje a jak to funguje.
Chce moc tohoto ostrova pro sebe.
Před třemi týdny jsem si tu rezervoval pobyt.
Nejdřív jsem byl skeptický, ale potom začala má fantazie.
Viděl jsem svou dceru, která před rokem zemřela.
Bylo to krásné.
Ale potom se to obrátilo, stala se z toho noční můra.
Roarke našel můj satelitní telefon a zničil ho
než jsem stihl přivolat pomoc.
Ví... všechno.
Tohle místo je zlé. Roarke je zlý.
Je mu jedno, kdo bude žít a kdo zemře.
Ale vím, jak ho zastavit.
Jo, vím.
Moc ostrova pochází tady z toho kamene.
Mění vodu na černou, kape všude.
Dělá nemožné věci.
Navrací milované zpět k životu,
dělá z nich černooké zombie, jako to udělalo s mou dcerou.
Nevím, jak to Roarke dělá.
Ale používá tuhle vodu, aby vyplnil fantazie.
A já ji použiju, abych dokázal jaké je monstrum.
Proto potřebuji, abyste to propašovali z ostrova.
Znám soukromého pilota, je tak hodinu odtud.
Najděte v hotelu telefon, zavolejte mu na tohle číslo,
dostaňte se z ostrova s tou lahví.
- Ať se svět o tomhle místě dozví. - A co vy?
Roarke mi nedovolí přiblížit se k hotelu.
Ale tebe bere jenom jako hosta.
- Hosta? - Cože?
Ne, nejsem host.
Jo. Viděla jsem tě vystupovat z letadla.
Tys sem přiletěla?
Ne.
Co?
Je to blázen.
Zachránila jsem tě, pamatuješ?
Tvá fantazie byla zničit mi život?
A kdo jsou všichni ti lidé?
O můj bože.
Ty jsi ta psycho stalkerka.
Tohle všechno jsi udělala kvůli pár vtípkům?
Vtípkům?
Několik let jsi mě každý den mučila.
Prosímtě. Trochu jsem tě škádlila.
Z toho, co jsi udělala, jsem měla takové trauma,
že jsem musela dokončit střední školu z domova.
Ano, snažit se zničit tvůj život bylo špatné,
ale ty jsi ten můj zničila první. Kudy je to do hotelu?
Jsem připravená vypadnout z tohohle ostrova.
Ukážu vám to. Pojďte.
Julie?
Julie, jste v pořádku?
Je mi fajn.
- Dejte si trochu vody. - Je mi fajn. Ne, prosím, jsem v pořádku.
Venku je tak krásně. Jděte si užívat svou fantazii.
Nemůžu.
Chci novou.
- Tak to se musíte zeptat pana Roarka. - To jsem zkoušela. Neposlouchal.
Chci změnit okamžik, kterého lituji nejvíce,
ale vybrala jsem špatný okamžik.
Nenapadlo mě, že to bude skutečné,
a teď mám pět let vzpomínek
na svou dceru, kterou jsem ještě včera neměla.
Jste ochotná se toho všeho vzdát kvůli nové fantazii?
Vlastního dítěte?
Před šesti lety došlo k nehodě.
V mém bytě hořelo.
Proto jsem měla temné období, o kterém jsem říkala panu Roarkovi.
Někdo zemřel
a byla to má chyba.
Pokud je šance, že bych tomu mohla zabránit, a nepokusím se o to,
nemohla bych se sebou žít, Julie.
Žádám vás.
Prosím, pomozte mi.
Pokud je vaše fantazie změnit okamžik, kterého nejvíce litujete,
tak nechcete novou fantazii.
- Chci svou fantazii. - Paní Olsenová, musíte přestat.
Nežádám o novou.
Žádám o tu stejnou fantazii, ale ve správném provedení.
Kdybych tehdy, když jsem vystupovala z letadla, věděla,
že mohu změnit minulost,
zcela jednoznačně bych si vybrala tohle.
Mrzí mě, že jste ostrovu uvěřila až teď,
ale to, že existují pravidla má své důvody.
Ale nejsou to tu ta jediná pravidla, že?
Máte jedno vlastní.
Dokud sloužíte ostrovu, vaše žena žije.
To jste mi řekl.
- Dal jsem vám vaši fantazii. - Dal jste mi zavádějící informace.
Má fantazie byla něco napravit,
ale tohle není ta věc, kterou chci napravit.
Jste ochotný kvůli tomu riskovat život své ženy?
Nu dobrá. Jste si jistá, že tohle je to, co chcete?
Nechci to.
Ale musím to udělat.
Ne.
- Nicku! - Pomoz mi! Jsem tu uvězněný.
- No tak, JD! - Počkat, Brax, JD?
Slečno, hoří tam. Běžte.
- Běžte! - Ne, počkat!
- Schodiště je vpravo. - Nicku!
Pomoz mi! Jsem tu uvězněný.
Prosím, nenech mě umřít!
- Nemohu dýchat! - Nicku. Nicku!
Jdu sehnat pomoc, dobře? Jenom vydrž!
Neodcházej! Nenechávej mě tady!
Strážníku? Někdo je uvnitř.
Musíte mi pomoc vykopnout jeho dveře.
Prosím uklidněte se.
- Pomoc už je na cestě. - Patricku?
Promiňte, známe se?
Ten požár je v mém bytě. A soused nade mnou je uvězněný.
Musíte jít dovnitř! Pomoct mi vykopnout dveře.
Měli bychom počkat na hasiče.
- Za chvíli tu budou. - To už bude pozdě!
Musíme ho zachránit!
Musíte mi pomoc zachránit ho.
Vážně bychom měli počkat na hasiče. Je...
Vracím se dovnitř.
Zraníte se!
Nehrajte si na hrdinku!
Prosím pomozte mi! Prosím!
Už jdu, Nicku!
Snažím se najít něco, čím vyrazím dveře.
Jsem tu uvězněný.
Nemohu dýchat.
Je to přímo tady.
Ajaj ajaj.
Tvůj bratr je mrtvý.
A ty taky.
Není tu nikdo, kdo by vás dva sračičky, zachránil.
- Ale je tu Alejandro. - Kdo?
Kdo je...?
Safra.
Tohle není tvá fantazie, blbče.
Slyšel jste to?
Znělo to jako střelba.
Tebe jsem se neptala.
Znělo to jako střelba.
Víš, stačí se jen omluvit.
- Jo, to by byl dobrý začátek. - To říkal tobě.
Říkal jsem to vám oběma.
Ty, znělo to, že jsi byla opravdová Miss Čubka 2009.
Je na čase napravit minulost a požádat o odpuštění.
A ty.
Dospěj.
Přestaň její teenager verzi
dávat moc nad tvým životem.
Pomsta ti nepomůže.
Pomoci si můžeš jen ty sama.
Bože, vy dvě mi připomínáte mou dceru.
Nikdy se jí nedařilo.
Tak jako tak, obě vás z tohohle ostrova dostanu.
Pojďme.
Běžte, běžte!
Přestaň!
- Prosím, ne! - Jdi od ní!
Ne, ne!
- Ne! - Ne!
Zachránil nás.
Abychom se odtud mohli dostat.
Počkej. Vezmu jeho mapu.
Jdeme. Jdeme.
Dobře, chci, abys tu počkal a sledoval nás.
- Ne, jdu s váma. - Ne.
Pokud se něco pokazí, bude to proto, že nás někdo přepadne.
Ujisti se, že se to nestane.
Budeš potřebovat víc než jen zbraň,
abys sebe a svého idiotského bratra zachránil.
Něco jako tohle?
To bych nedělal.
Pokud tohle vytáhnu, uděláme bum.
Zastrč to tam zpátky.
Dobře, dobře, dobře. Dobře.
Zbraně na zem. Hned!
Můj přítel, který je nahoře, tvého bratra určitě zabije.
- A potom určitě zabije tebe. - Ne, když nebude vědět, že jsem to já.
Vy dva jděte první, budu hned za váma.
Dobře, dobře, dobře.
Dobře.
Tvrďák. Tak jdeme.
Granát.
Sakra.
Tohle pro tebe nedopadne dobře,
jestli nás hned nepustíš.
Pustím vás hned jak budu mít svého bratra.
Pusť ten granát!
Počkej chvíli.
- Udělej to. Hned. - Dobře.
Dobře.
- Patricku? - Odkud znáš mé jméno?
Kámo, klid, klid. To jsem já. Brax.
Co tady děláš?
- Ve Venezuela? - Ve Vene... Co?
- Proč jsi v mé fantazii? - To ty jsi v mojí.
Braxi? Hej.
- Já jsem ten hodnej. - Přišli jsme pomoc.
Kolik lidí je v domě?
Je tam ďábel, prase a klaun.
A můj bratr, je to Asiat.
A modelky v úkrytu.
Můžeme teď jít domů?
Chastity, vážně jsi mě zklamala.
- No co už. - Jdeme.
No tak. Pohyb, pohyb, pohyb, pohyb.
Ne, ne, ne, pusť ho!
- Pusť to, chlapče. Pusť to. - Dej mi to.
Dej mi ten granát!
Myslím to vážně, pusť ho.
Pojďte, pojďte. Jdeme, jdeme.
Granát!
Bože, to bylo těsné.
Pojďte za mnou.
Kámo, dokázal jsi to.
My jsme to dokázali.
- Jsem tak rád, že žiješ! - Díky.
Kdyby mu ten granát spadl...
Obětoval by ses.
Proto jsi můj hrdina.
Udělal jsi něco, co já nikdy nedokázal.
Nepodceňoval ses, Ali.
Nemohu uvěřit tomu, že se ty modelky zamkly a nechaly nás tam.
Nemohu uvěřit, že jsem nechal Jenni odejít.
Až se dostanu domů, řeknu jí, že je můj měsíc a mé hvězdy.
JD?
JD!
JD?
- Musíme jít. Hned! - Proč se tohle děje?
Tyhle věci nemůžeme zabít! Vypadněte odtud!
Pojď!
Ne!
Hotel je blízko. Musíme se tam dostat a najít telefon.
Jo, jako by snad bylo možné napochodovat tam
- a zatelefonovat si. - Hele, Damon měl pravdu.
Dlužím ti omluvu, takže promiň.
Omlouvám se, že jsem tě do toho zatáhla.
Netušila jsem, že to bude skutečné. Mohu to dokázat.
Vypadá lépe než Tupac.
Nahrávala sis to?
O pomstě jsem snila roky.
Chceš mě vinit z toho, že jsem si to chtěla zdokumentovat?
Myslela jsem, že jsi hologram.
A tady je důkaz, že jsem tě zachránila.
Vidíš? Použila jsem ten taser
a vodu, abych ho dostala.
Chceš cenu za to, že jsi mě nenechala umřít?
Vím, že chtít tohle, bylo šílené,
ale, prosím, musíš mi věřit.
Myslela jsem, že je to falešné.
Jak jsi přišla na to, že jsem to skutečně já?
Když tvůj skutečný manžel zvedl telefon, já... Počkat.
- Nevím, jestli to zvládnu. - Musíš.
- Co chceš, Sloane? - Wille, prosím, nezavěšuj!
Potřebuji tvou pomoc. Unesli mě.
Odvezli mě někam na nějaký ostrov.
Nech si ty kecy.
Prosím, říkám ti pravdu.
Proč bych ti měl věřit?
Nejspíš bys neměl.
Ne potom, co jsem ti udělala.
Byli jsme šťastní, Wille.
A potom...
Já nevím.
Nechci se vymlouvat,
ale přišlo mi, že se mi odcizuješ, tak jsem ti chtěla ublížit.
To je to, co dělám celý svůj život.
Ubližuju lidem, kteří si to nezaslouží.
A je mi to líto.
Neexistuje žádná omluva pro to,
jak jsem se k tobě chovala.
A pochopím, když mi to nikdy neodpustíš.
Myslíš si, že tímhle něco spravíš?
Ani zdaleka ne.
Dobře.
Co potřebuješ, abych udělal?
Mám telefonní číslo.
Potřebuji, abys tam zavolal
a řekl, že Damon potřebuje letadlo.
Damon? Mám se vůbec ptát?
Ne, není to tak jak si myslíš.
Všechno ti vysvětlím až se dostanu domů.
Wille...
díky.
No tak, Gwen, prosím dýchejte.
Dýchejte, dýchejte.
Prosím.
Hodná holka.
Co tu...? Co tu děláte?
Dostala jste svou upravenou verzi fantazie.
Fungovalo to? Zachránila jste ho?
Ne.
Myslím, že tohle je fantazie někoho jiného.
Kde jsou ostatní?
Dobře.
Damonův pilot tu bude každou chvíli.
Vem to.
Dobře.
- Cokoli odtamtud vyleze... - Vypořádáme se s tím.
Společně.
Patricku? Braxi?
Co...? Jak jste nás našli?
Hledáme Roarka.
Kdo jsi?
Její fantazie.
Ne takováhle.
Kde je JD?
- Nezvládl to. - Musíme se dostat z ostrova.
Vezmu mapu.
Letadlo je na cestě. Pojďme.
Do přístavu.
- Do přístavu. Rychle. - Jdeme!
Ustupte, ustupte, ustupte.
Zdravím, přátelé.
- Roarku, ty zkruvysynu. - Varoval jsem vás.
Fantazie málokdy vyjdou tak, jak si představujete.
Málokdy vyjdou? Můj bratr je mrtvý!
Nemohl jsem ho zachránit, stejně jako pan Sullivan
nemohl zachránit svého otce.
Personál udělá pro mou ochranu cokoli.
Ostrov jim dává okusit jejich fantazie.
Oni mi dávají svou loajalitu.
A komu jste loajální vy? Vědí to?
Vědí co?
Nepřivezl jste nás sem, abyste nám dal naše fantazie.
Přivezl jste nás sem, protože jsme součást fantazie někoho jiného.
- Je to kvůli Nicku Taylorovi. - Kdo je Nick Taylor?
Byl to náš spolubydlící.
- Před šesti lety zemřel. - Kvůli požáru, který jsem založila.
Zrovna jsem se přistěhovala.
Postavila jsem konvici na čaj
a zapomněla jsem vypnout sporák, když jsem odešla.
Moje fantazie mě tam vzala zpět. Viděla jsem tebe a JDho.
JD chtěl zkontrolovat Nickův pokoj,
ale myslel jsem, že je na rande, takže... Jsem donutil JDho utéct.
Ty jsi tam také byl.
A nic jsi neudělal.
- Tebe jsem tam neviděla. - Nick byl můj spolužák.
Pozval mě na rande.
Ale nevěřila jsem,
že by se o mě vážně někdo mohl zajímat.
Měla jsem se s ním ten večer sejít, ale vycouvala jsem.
Neměl být doma. Měl být se mnou.
Každý v letadle měl něco společného s Nickovou smrtí.
Takže tohle je fantazie á la velká pomsta?
Přesně tak.
Takže jak tohle skončí?
Vaší smrtí. Vaše životy za Nickův,
pokud je to to, co ostrov požaduje.
- Zrušte to. - Víte, že nemám na vybranou.
- Letadlo. - Dostaň je odtud.
Jděte!
Někdo našel svou odvahu.
Letadlo. Letadlo!
- Tady jsme! Hej! - Hej!
- Hej! Tady! - Hej!
Můj bože. Poletíme domů.
Koho chráníte?
Kde jsou ostatní?
Dost.
Chtěla všechny dohromady.
- Můj bože. - Co to...?
- Ne! Ne! - Kdo to je?
Lidi.
- No tak, jdeme! - Jdeme. Utíkejte!
Sakra.
Na chvilku jsme tu v bezpečí.
Dobře, nechci být negativní, ale my tu umřeme.
- Nebudeme házet ručník do ringu. - Má pravdu.
- Všichni ostatní pracují pro Roarka. - Možná ne.
Julia, vytáhla mě z toho požáru.
Zachránila mi život.
Roarkovi služebníci by do fantazie nezasahovali.
Možná není jeho asistentka. Možná je host.
Říkala, že tu zrovna začala pracovat.
Mohla by to být Nickova máma.
Vždy mi říkal o tom, jak má ráda nad vším kontrolu.
A Juliiny oči hodně připomínají Nickovi.
Viděla jsem jí kašlat krev.
Možná je tohle její poslední přání než zemře.
Dobře, ale proč by tě tedy zachraňovala z ohně?
Aby nám Gwen mohla říct, proč tu jsme.
Není to zcela uspokojující pomsta,
- pokud o ní tvé oběti neví. - Tak musíme jít za ní.
Omluvíme se, pokusím se to napravit.
Někdo, kdo nás přivezl na tenhle ostrov zemřít
bude chtít asi trochu víc než jen omluvu.
Když nemůžeme zastavit jí, možná můžeme zastavit ostrov.
Jo, je tady pramen a nějaký starodávný kámen.
- Ten dělá z fantazií skutečnost. - Voda z toho pramene.
JD měl pravdu. Roarke nám dal něco do pití.
Zničíme ten pramen, tím zničíme fantazie?
- Za pokus to stojí. - Jak to uděláme?
Tímhle.
Ještě něco bychom měli vědět?
Je to labyrint, tak se držte u sebe.
A jsou tam vodní hadi, tak, však víte, nevyšilujte.
Řekla vodní hadi?
Předtím jsme měli průvodce, a i on se málem ztratil, ale...
jsem si tak na 99 procent jistá, že je to tudy.
Poslouchejte odkud slyšíte pramen.
Kapající vodu.
Takhle zní celý ostrov.
Myslím, že to slyším.
Gwen?
Sakra.
Ztratili jsme Gwen a Braxe.
Dej mi ten granát.
Najdu ten pramen, ty najdi je.
Ne, ne. Je to moc nebezpečné.
Jestli najdeš pramen, zavolej mě.
Půjdu za tvým hlasem
a pak ho vyhodím do vzduchu.
Sloane?
Jen vodní hadi.
Melanie?
Braxi.
Budu v pohodě?
- Nikdy jsme sem neměli chodit. - Musíš mě zachránit, kámo.
Já bych to pro tebe udělal. Udělal jsem pro tebe všechno.
Snažil jsem se.
Měl jsi to být ty.
Máma a táta mě mají radši.
Vlastně už si přáli, abys byl mrtvý.
Ne.
JD, ne! Ne!
Můj bože.
Taková patetická nula.
- Co jsi zač? - Tvé skutečné já.
- Nejskvělejší holka ze střední. - Ne.
To už nejsem já.
Neexistuje žádná omluva pro to, jak jsem se k tobě chovala.
A pochopím, když mi to nikdy neodpustíš.
Přestaň! Myslela jsem to vážně.
Lidé se nikdy nezmění.
Jen se naučí lépe skrývat, kdo skutečně jsou.
Tohle není skutečné.
Ty nejsi skutečná.
Už nikdy nebudu jako ty.
Mami, pojď se podívat.
Lilo, co to děláš?
Zabila jsem tátu.
- Bože. Proč? - Protože si ho nezasloužíš.
Mě si taky nezasloužíš.
Potom co jsi udělala si nezasloužíš nic dobrého.
- Lilo... - Můj kamarád měl pravdu.
Všechno zničíš.
Kamarád?
Ahoj, Gwen.
Bože, Nicku! Prosím, moc mě to mrzí.
"Promiň" mě zpátky nevrátí, Gwen.
"Promiň" mě nezachrání od udušení se kouřem,
od uhoření zaživa.
Víš, jaké to je?
Ty nejsi on.
Prosím, Nicku, sám jsi to řekl,
nic z tohohle tě zpátky nevrátí.
Já nejsem ten, kdo tohle dělá.
Vím, kdo to dělá, může mít mě.
Ale ostatní nech jít.
Slyšíš mě, Julie?!
Kdo je Julie?
Melanie!
Patricku?
Patricku! Gwen?
- Jsi v pohodě? - Slyšela jsem křik.
Viděla jsem Nicka. Tohle není Juliina fantazie.
- A koho tedy? - Určitě ne Patrikova.
Ten jak se zdá neumí zachránit nikoho.
Ani sám sebe.
Jakmile jsem uviděla tohle místo,
věděla jsem, že sem musím všechny přivést,
protože tady není kam utéct před mou fantazií.
- Tvou fantazií? - Ano. Před tou, kterou jsem si přála
ještě předtím, než někdo z vás vůbec o Fantasy Island slyšel.
Když jsem poprvé potkala Nicka, bylo to jako bych ho znala roky.
Dali jsme si kafe a povídali si celou noc.
A nemusela jsem se bát, že řeknu něco hloupého,
nebo se snažit vypadat cool,
protože díky němu jsem se cítila skvěle taková, jaká jsem.
Tu noc jsme se měli vidět znovu.
Mělo to být naše první skutečné rande.
Chtěla jsem vypadat pěkně, tak jsem si koupila šaty,
vzala jsem si tenhle řetízek.
Šla jsem na místo setkání a čekala.
Uběhla hodina, dvě a Nick nikde.
Hlavou se mi začalo honit: "Sloane měla pravdu, jsem nicka.
Nikdo mě nemůže milovat
a Nickovi to také došlo.
Proč by mi tohle jinak udělal?"
Stála jsem tam celou noc, mučila se.
A když jsem přišla domů, dočetla jsem se o tom požáru
a to mi zlomilo srdce.
Byla jsem takový kousek od uskutečněné mého životního snu,
ale vy všichni jste to proměnili v noční můru.
Mohla jsi tu mít cokoli bys chtěla.
- Mohla jsi mít zpátky Nicka. - Nebylo by to skutečné.
Sebrali jste nám naši budoucnost
a dál jste si žili ty své, posouvali se dál.
Nick si zaslouží něco lepšího. Nick si zaslouží spravedlnost.
Melanie.
Nechtěla jsi říct "psycho stalkerko"?
V mém srdci je nenávist,
a každým dnem roste.
To tys jí tam zasela! Tohle je tvá chyba stejně jako jejich.
- Ale vždyť jsi mě zachránila. - Hrála jsem to.
- Proč? - Abys viděla jaká jsem.
Tvůj život na tomhle ostrově závisel jen na mě.
To bych nedělala!
Vážně? Myslela sis, že tě potřebuji?
Využívala jsem tě, abych se dostala z ostrova.
- Zmlkni. - Nemyslela bych si, že to jde.
Ale teď jsi ještě víc ubohá, než jsi bývala tenkrát.
Zmlkni!
Běžte, běžte!
Kriste pane. Jednou s ním šla ven?
Slyším ho. Ten pramen.
No tak!
Na co čekáš? Udělej to.
Ukazuje jí to její fantazii.
Prosím nedělejte to, paní Olsenová.
Julie je vaše fantazie?
- Má žena. - Říkala, že tu zrovna začala.
Protože tomu věří, ano.
Mé přání bylo mít ji zpět navždy,
takovou jaká byla, když jsem jí potkal.
Takže mě nezná
a brzy poté také onemocní, stejně jako předtím.
Tohle se odehrává znovu a znovu.
Dvořit se jí bylo příliš bolestivé.
Tak jsem jí lhal. Řekl jsem jí, že je má asistentka.
Když Melanie vyslovila svou fantazii,
nezbývalo mi nic jiného než souhlasit.
- Můžete ji zastavit, Roarku. - Ne. Nemůže.
On je džin a tenhle ostrov je jeho lahev.
Je tu uvězněn navždy.
A pokud každému z hostů nesplní fantazii,
ztratí svou lásku.
Vy myslíte, že tohle je láska?
Nechat Julii umírat znovu a znovu? To je peklo.
Byla vaše žena, Roarku. Ale už není.
Není ani vaše asistentka. Je váš vězeň.
Musíte jí nechat jít.
- To nemůžu. - Ne!
Ne!
Omlouvám se. Fantazie musí dospět ke svému přirozenému závěru.
To jsou pravidla.
Hosté...
umírají.
Já umírám.
Budeš v pořádku.
Už brzy.
A co ostatní?
Pokud se budu pouštět do boje s ostrovem...
navždy tě ztratím.
Ztratíš mě?
Musíš něco udělat.
Nejsou to hosté ostrova.
Jsou to tvoji hosté.
To ale nechci.
Ale musíš to udělat.
Melanie, mrzí mě,
že tvůj život nevyšel tak, jak by sis přála.
- Můj také ne. - Každého to mrzí,
když přijde na splacení účtu, co?
Zaplatím.
Byla to má chyba. Mohla jsem Nicka zachránit. Ale ostatní nech jít.
Můj bože. Pořád se snažíš být, jako mrtvej taťka?
Nejsi žádný hrdina. Byla to jen tvá fantazie.
Má pravdu.
Byla to jeho fantazie.
Každý z mých hostů má právo na fantazii.
Takže když se napiješ vody, jedna se ti splní.
Sloanina fantazie?
Co, to že se s manželem dají znovu dohromady?
Ne.
Že se ty a Nick dáte dohromady.
Taková jsou pravidla.
Šílenej Fantasy Island.
Ustupte!
Haló?
Gwen. Jsi v pořádku?
Lidi?
Co se stalo?
Zachránila jsi nás.
Kde je Patrick?
Zemřel jako hrdina.
Jeho otec by byl hrdý.
Jedna hvězdička na Yelpu.
Takže, co nám zabrání v tom,
abychom tenhle ostrov odhalili a zažalovali vás?
No, fantazie, slečno Maddisonová, jsou hodně jako sny.
Stěží si pamatujete detaily,
ale navždy si pamatujete, jaký jste z nich měla pocit.
No, zrovna jsem si vzpomněla,
že chci sakra pryč z tohohle ostrova.
Co s vámi teď bude, pane Roarku?
Zůstanu tu,
budu chránit tohle místo
a žít svůj život bez výčitek.
Technicky jste byl součástí bratrovi fantazie,
takže vám ostrov jednu dluží.
Chci JDho zpět. Chci, aby jel domů, aby měl svůj život.
Pokud chcete, aby ta fantazie přetrvala,
budete tu muset zůstat. Navždy.
Tenkrát jsem se k ní chovala opravdu hrozně.
Musíš si to odpustit.
Dobře?
Dovolte.
Ještě nemůžeme odletět. Brax není v letadle.
Jo.
Myslím, že on neletí.
JD!
A co teď?
Teď pro mě pracuješ. Budeš potřebovat uniformu a jmenovku.
Poněkud neobvyklou. "Brax."
Lepší než má přezdívka z vysoké.
Člověk prohraje sázku a musí si nechat udělat nejhorší tetování na světě.
Jaké?
Vítej na Fantasy Island, tetovačko.
Přeložila NikkiNicotine