ÎN URMĂ CU 17 ANI
INSULA SAINT-HUBERT
360 KM DE GUYANA FRANCEZĂ
Am nevoie de un moment să derulez noua secvență.
De câte ori vom mai face asta?
ADN DE SPECIE ÎNCRUCIȘATĂ
Continuăm până rezistă hibridul.
Nivel de securitate cinci.
Niciun semn de respingere.
Încă există mutații în genomul șapte.
Mulțumesc.
Deșeurile genetice trebuie duse la incinerator până la ora 17:00.
Bazinul 12 e nefuncțional
până se stabilizează modificarea genetică.
Bine. Să terminăm odată.
Să-i dăm drumul.
Da. Scuze. O secundă.
Gata. Da.
Trei, doi, unu.
Vino aici. Aștept autorizația.
N-am văzut rezultatele, dar presupun că am mărit doza de somnifere?
Da. Va trebui să urc doza până la 0,5 ml la 45 de kg.
Puteți intra.
Nu vrem s-o omorâm.
În unele zile, da.
O, Doamne.
Bazinul 12 e nefuncțional
până se stabilizează modificarea genetică.
EȘEC IZOLARE
SECURITATE DEZACTIVATĂ
EROARE DE SISTEM
REPORNIRE...
- Alertă. Breșă de securitate. - Ce se întâmplă?
Alertă. Breșă de securitate.
O, Doamne. A scăpat!
Fugiți! Incinta se blochează!
- D-Rex-ul a scăpat! - Trebuie să ieșim!
Sigilați ușile!
Trebuie să ieșim!
Repede! Repede! Repede!
- DeSanto! Ușa! - Doamne.
Nu! Nu, nu, nu! Haide!
Nu, nu, nu! Nu!
- E-n regulă, e doar... - Nu, nu, nu! E bine.
- Hai! - Bagă cheia.
Haide!
Trei, doi...
Haide!
Deschide ușa! Te rog!
Te rog?
Rotește cheia.
E bine. E-n regulă.
Rotește cheia.
Te rog, deschide ușa.
Îmi pare rău.
Te rog, deschide-mi ușa!
Nu!
Doamne, nu.
Nu! Nu!
Îmi pare rău!
Nu!
ÎN PREZENT
AU TRECUT 32 DE ANI DE CÂND S-AU ÎNTORS DINOZAURII.
CLIMA ȘI BOLILE ȘI-AU PUS AMPRENTA, IAR INTERESUL PUBLIC A SCĂZUT.
MAJORITATE SPECIILOR SUPRAVIEȚUITOARE PROSPERĂ DOAR ÎN ZONA ECUATORIALĂ.
ACCESUL OAMENILOR E STRICT INTERZIS.
Ce se-ntâmplă?
Animalele astea trebuiau evacuate complet acum doi ani.
Nici eu nu-s încântat.
Încearcă să-l ridice.
Nu știu ce vrei să-ți spun.
OBIECTELE DIN OGLINDĂ SUNT MAI APROAPE DECÂT PAR
Are 40 de tone, amice. Vrei să-l muți tu?
...din Manhattan.
Cauza blocajului e nimeni altul decât Bronto Billy,
ultimul sauropod supraviețuitor cunoscut din America de Nord.
- Înapoi la tine, Bob. - Mulțumesc, Hailey.
Bătrânul brachiozaur, cu o sănătate precară,
a evadat din țarcul parcului Cobble Hill,
unde locuia sub îngrijiri medicale.
Pentru numele lui Dumnezeu.
Odihnește-te-n pace, dar dă-te naibii din drum.
- Ce crud. - Doamne!
Chiar și pentru New York, e destul de crud.
Domnișoara Bennett, presupun?
Bună.
Nu trebuia să ne întâlnim la...
Nu ești greu de urmărit.
- Cum ai auzit de mine? - Paulo Pasolini, Blackwater.
Are vreun mesaj?
Da. Mi-a spus să-ți zic: „Felix nu-i în apele lui azi. ”
Bine, ascult.
E ceva de spionaj? Fiindcă e fantastic.
Cu ce te ocupi la ParkerGenix?
Compania mea dezvoltă un nou medicament
și avem anumite nevoi.
Sună vag. Ce înseamnă asta?
Se spune că vă pricepeți să faceți rost de lucruri
și că nu puneți multe întrebări.
Așa se spune?
Se mai spune că nu vă deranjează
implicațiile legale sau etice.
Ar trebui să-și țină gura.
Ia-o ca pe un compliment.
Înseamnă că duceți treaba la bun sfârșit.
Am pierdut un prieten în ultima misiune, așa că n-am chef să fac rost de nimic
Încă nu știi despre ce e vorba.
Da, dar lucrezi la o companie farmaceutică, nu?
Tu m-ai sunat pe mine.
Sunt de la operațiuni speciale, deci e secret.
Furt de informații, bănuiesc?
Îmi pare rău, fac recuperări și extrageri, nu jafuri.
E vorba de dinozauri.
Poate ei au terminat cu noi, dar noi nu cu ei.
Păi, toți sunt...
Morți sau pe moarte.
Cu excepția celor de pe câteva insule de la ecuator.
Sunt zone interzise pe bună dreptate.
Mori dacă mergi aolo.
Aici intervenii tu.
Nu, mulțumesc.
Dră Bennett!
Știai că 20% din populația lumii
va muri de boli de inimă?
Una din cinci persoane.
Imaginează-ți. Alege pe oricine,
și gândește-te că ai putea fi cea care îi oferă
- încă 20 de ani de viață. - Foarte emoționant.
Dar nu e domeniul meu.
Avem buzunare foarte adânci.
Cât de adânci?
Pentru tine, foarte adânci.
Ei bine...
Vreau să aud o cifră.
Zece, cu șase zerouri.
Inclusiv cel din zece?
Nu.
E o avere, dră Bennett.
Genul de bani care ar însemna că nu ți-ați mai risca viața niciodată.
Care-i șmecheria?
Posibile acuzații penale.
Mergem într-un loc
unde călătoriile sunt interzise de toate guvernele.
Atunci, nu spunem nimănui.
Da, s-ar putea să fie o problemă.
El încă nu știe, dar aducem un civil.
Epoca Neo-Jurasică a fost letală pentru Dinosauria.
Deși unele specii pot supraviețui
în microclimate tropicale izolate, bogate în oxigen,
grupate în regiunile ecuatoriale,
unde interacțiunile cu oamenii
și alte specii moderne incompatibile sunt...
CÂND DINOZAURII STĂPÂNEAU PĂMÂNTUL
- Ăsta e metacarpianul stâng? - Da.
Bună dimineața, doctore.
Scuze că am venit neanunțat.
Putem vorbi puțin?
Scuze, e o nebunie totală aici.
Ne închid.
Dr Henry Loomis, Zora Bennett,
- experta noastră. - Bună.
Ce misiune?
Luați o pauză.
Mulțumesc.
Dr Loomis a consiliat ParkerGenix
în ultimele șase luni despre sănătatea paleo-coronariană.
Dezvoltăm un nou medicament, Paleodioxină,
derivat din cea mai mare specie de dinozaur.
Simulările sugerează că ar putea amâna
bolile coronariene cu o medie de două decenii.
Gândește-te ce ar fi însemnat asta pentru mama ta.
- Condoleanțe. - Oricine poate citi un dosar.
Dacă devine personal, am plecat.
Îmi cer scuze pentru indiscreție.
Această cercetare e crucială.
Dar nu putem ajunge la testare.
Nu putem sintetiza ADN-ul,
ne trebuie mostre de la dinozauri vii.
Specia trebuie să fie un colos.
Sunt cele mai mari animale din trei categorii:
marină, terestră și aviară.
De ce cele mai mari?
Inimile lor.
Cu cât erau mai mari, cu atât mai mari erau mușchii lor coronarieni.
Și au trăit cel mai mult,
unii sauropozi din Cretacic chiar peste un secol.
Cei trei dinozauri de care au nevoie sunt
Mosasaurus, care trăiește în ocean,
și Titanosaurus.
Se găsesc pe uscat.
Și în aer, Quetzalcoatlus.
Cel mai mare pterozaur.
Fiecare avea o durată medie de viață
de peste un secol, chiar și fără rafinarea ADN-ului.
Un medicament ce previne bolile de inimă ar fi cea mai mare descoperire de secole.
Da. Și ar valora miliarde, nu?
Trilioane.
Singura cale ca savanții noștri să completeze lanțurile acum
e cu probe de sânge și țesut de la dinozauri vii.
Stați. Vreți să luați probe de sânge
de la animale în viață?
Hemoglobina se deoxigenează în secunde post-mortem.
Imediat urmează lividitatea și hipostaza.
Din fericire pentru noi, toate aceste specii există
într-o singură locație izolată.
Formăm o echipă și vrem să plecăm imediat.
Avem concurență și dlui Parker nu-i place locul doi.
Puteți fi gata mâine?
Dre Loomis?
Credeam că doar consiliez.
Așa e. Personal.
Nu suntem calificați să identificăm animalele
sau să le prezicem comportamentul.
De ce nu trimiteți o armată?
Sunteți o companie bogată.
Confidențialitate.
Cu cât știu mai puțini, cu atât mai bine.
Îți pot garanta siguranța.
Mai mult sau mai puțin.
Nu. Nu e vorba de siguranța mea.
- „Mai mult sau mai puțin”? - Da.
Ceea ce propuneți e ilegal.
I-ai spus de zerouri?
Nu merge la el.
Despre ce vorbești?
Ai văzut vreodată un dinozaur în sălbăticie?
Nu într-un parc tematic în copilărie
sau privind o biată creatură rătăcită.
Mă refer la habitatul lui natural.
Fiindcă până nu faci asta,
ești doar un tip ce vizitează grădini zoologice.
Am vândut 12 bilete săptămâna trecută.
Acum cinci ani, așteptai la coadă ore în șir,
dacă reușeai să intri.
Nimănui nu-i mai pasă de aceste animale.
Merită mai mult.
Am nevoie de ceva timp.
Da.
Cât timp vrei.
Câte minute vrei.
Nu e ca și cum viața ta ar fi dus la momentul ăsta.
- Ești gata? - Da.
PARAMARIBO, SURINAM 646 KM LA NORD DE ECUATOR
Trei la rând!
Căpitane Kincaid.
Martin Krebs.
Am vorbit la telefon.
Krebs, îmi pare rău.
M-am gândit mai bine și nu pot s-o fac.
Aș vrea, ca o favoare pentru Zora, dar nu pot.
Poftim?
Am convenit deja la telefon.
Ți-ai stabilit prețul.
Nu e vorba de asta. E prea riscant pentru barca mea.
Nu e încă achitată, deci înțelegi.
Fără resentimente, Z.
Două romuri duble. Merci.
Ce naiba e asta? E omul tău.
Da. Am fost zece ani în MARSOC împreună.
Duncan e cel mai bun. Altfel n-aș fi aici.
Cel mai bun la ce? La băut?
Fabrice, nu armele, bine?
Bine.
Să transporte lucruri și oameni în și din locuri unde n-ar trebui să fie.
Problema e că nu pot de data asta, Z. Îmi pare rău.
Și mă tem că e definitiv.
Asta e o piedică uriașă, Duncan. Mi-ai promis.
Suntem terminați acum.
Îmi pare rău.
Urăsc să văd cum totul se destramă.
Uite ce-ți propun.
De ce nu faci un gest de bună-credință?
Zic și eu,
dar ai putea dubla suma agreată de noi,
și atunci mă ocup eu de Duncan și de echipajul lui din partea mea.
Înțeleg.
Foarte drăguț.
Ați aranjat asta la telefon sau acum?
Doar încerc să te ajut.
N-o să stau aici să fiu insultat.
Pentru Dumnezeu, bine. De acord.
- Super. - Super.
Ocolim spre Barbados
ca să evităm patrulele, dar oricum sunt puține.
De ce?
Nimeni nu-i atât de prost să meargă unde mergem noi.
Hei! Hei!
Vino aici!
- Hei. - Hei.
Pe aici.
- Hei, Z. - Bună.
- Ce mai faci? - Bine.
Bobby Atwater.
Ajută cu securitatea echipei.
Securitate pentru...?
Să ne asigurăm că nu sfârșești într-unul din ăștia.
Unul viu.
Mai e ceva?
Ascultă, n-o să pot face asta.
Mi-ar plăcea, ca o favoare pentru tine, Z, dar...
- Am rezolvat deja. - Perfect.
Când plecăm?
- Hei, LeClerc. - Ce?
Ai văzut cât ne plătește Kincaid pentru treaba asta?
Da.
- Am dat de bucluc. - Absolut.
Vestea bună e că Mosasaurul a fost etichetat în captivitate
și InGen l-a urmărit după evadare.
Le-am cumpărat datele când au dat faliment,
deci acum îl urmărim noi.
Nimeni altcineva nu pare să știe multe.
Dar...
e chiar acolo.
Prima mostră la circa 240 km.
Foarte aproape de ecuator.
Dar de ce lângă ecuator?
De ce nu supraviețuiesc în altă parte?
Condițiile de pe Pământ nu li se mai potrivesc.
Aerul e diferit.
Radiația solară e diferită,
insectele, vegetația.
Totul e diferit.
Dar lângă ecuator,
clima e aproape ca acum 60 de milioane de ani.
E mai cald și bogat în oxigen.
Mosasaurul înconjoară, de obicei, insula spre care mergem.
E un complex, fost centru de cercetări și dezvoltare
pentru parcul original.
A fost abandonat după un accident.
Intrăm, luăm cele trei mostre
și ieșim cât mai repede.
Deși zeci de specii au supraviețuit singure, timp de aproape 20 de ani,
nu vă faceți iluzii, nu e un mediu controlat.
Cred c-o să ne descurcăm.
Ce sunt alea?
Neurotoxine.
Cât de rapide?
Paralizie în câteva secunde.
Și apoi?
Supraviețuiești.
Asta-i partea în care îmi spui
că e o crimă să ucizi un dinozaur, doctore?
Nu, asta-i partea în care-ți spun că e un păcat să ucizi un dinozaur.
Dacă suntem noi sau ei?
Atunci suntem unde nu ne e locul.
Asta-i specialitatea noastră, dr Loomis.
Nu intenționăm să rănim animalele.
Să luăm mostrele și să mergem acasă.
Se va întuneca până ajungem la țintă.
Încercăm mâine dimineață.
Cum funcționează extracția?
Aceste săgeți colectează probe de sânge.
Ai o singură șansă cu fiecare.
Pielea Mosasaurului are 10 cm,
trebuie să fii la sub 10 metri ca s-o penetrezi.
Se auto-ejectează la capacitate maximă.
Ar trebui să se lanseze vreo 60 de metri în aer,
ca o rachetă.
Apoi, se deschide o parașută și va pluti înapoi la noi.
Trag eu.
Biopsia la distanță e destul de simplă.
Sunt sigur că mă descurc.
Să-ți arăt ceva.
- Simți stropii ăștia? - Da.
Acum imaginează-ți barca legănându-se,
ne mișcăm cu 30 de noduri, transpirația-ți curge în ochi,
și ești destul de aproape ca să-l privești în dinți.
Te descurci.
Te rog, fă-o tu.
Serios? Dacă insiști.
Nu pot s-o cred.
A fost o plăcere să lucrez cu tine, Z.
- Ce? - Dar cred că ne-am găsit noul lider.
Fără supărare.
Nu cred că cineva ar fi jignit.
Ce răutate.
Am auzit de Booker.
Da.
Îmi pare foarte rău.
Da.
În ce misiune erați?
O simplă misiune de antrenament în Yemen.
Simplu. O mașină-capcană.
Apărută de nicăieri.
Măcar a fost rapid.
Nu chiar.
La naiba.
Nu merita asta.
Nu.
A trebuit să-i spun soției lui.
A fost brutal.
- Nu poți continua așa la nesfârșit, Z. - Nu.
Munca asta...
te distruge în cele din urmă.
Ce crezi că fac aici?
Încerc să-mi cumpăr viața înapoi.
Serios? Credeam că ți-a fost dor de mine.
Păi...
Știi ce-am ratat?
Înmormântarea mamei mele.
Da.
E groaznic, Zora.
- Da, da. - Serios.
E cel mai rău lucru pe care l-am auzit.
Mersi de susținere.
Doamne.
Spune-mi că te-ai împăcat cu Amelia.
De fiecare dată când ne priveam...
îl vedeam doar pe băiețelul nostru.
A fost mai ușor pentru amândoi să mergem pe căi diferite.
Suntem patetici.
Ce zici să rămânem în viață?
Și să ne îmbogățim de data asta.
Banii sunt buni, dar nu de ajuns.
Sigur că nu.
Să fac ceva ce contează cât mai e timp.
Bine.
Nu ignora asta. Vorbesc serios.
Nu aștepta, Zora.
Nu aștepta.
LA 75 KM SPRE SUD
Le raționalizezi?
Le savurez.
E drum lung peste Atlantic.
O să-ți pară rău când se termină.
Pot să întreb de ce ai atâtea în buzunar?
Ca să nu le mănânce ea.
Da.
Bună. Unde ți-e iubitul?
E rândul lui la cârmă.
Vine?
I-am spus. Se îmbracă.
- Bine. - Bine.
Vrei să exersăm?
În regulă.
Ține minte. Exact cum ți-a arătat tata.
Sub, sub, pe după.
V-ați dorit un tată plictisitor?
- Avem deja. - Da.
În sfârșit.
Bună seara, Xavier.
Ce mai faci?
E șase.
Știu.
Am dormit buștean.
E tura ta.
Am dormit ca un prunc.
Ai grijă de cârmă?
Sunt frânt.
Probabil aș ațipi la cârmă.
Îi iau eu tura. Nu-i problemă.
Nu, draga mea, am mai discutat.
Amândoi avem nevoie de somn.
E tura ta, Xavier. Haide.
Reuben, nu putem să ancorăm?
Folosește ancora. N-am făcut-o încă.
Avem doar 50 de metri de lanț.
Sunt 2.000 de metri până la fund.
Cineva ar fi trebuit să se gândească
- la asta înainte să plecăm. - Ai idee cât e 2.000 de...
Am construit barca asta, bine, Xavier?
- Știu ce fac. - Deci te descurci.
- Te descurci la cârmă. - Știi ce?
Mai dormi o oră. Mă descurc.
- Ești cel mai bun. - Mă descurc.
Batem pumnul?
Haide.
Las-o baltă.
Ai lemn dulce? Îmi place.
N-am zis nimic.
Nimic.
Bine.
Atunci taci.
A adus măcar un tricou?
E clar că nu vezi partea pe care o văd eu din el.
Partea goală.
Hei.
Adică...
Speram să fim doar noi trei.
O ultimă aventură.
Mă duc la NYU, nu în Mongolia.
Știu. Ai dreptate.
Ce sunt alea?
Unde?
La ora unu. Se mișcă spre est.
Delfini?
Nu.
N-au aripioare.
Vele.
Bella, ia cârma.
Stânga, stânga, stânga.
Ceva mare ne-a lovit din lateral.
Pește-spadă?
Mai mare.
E știi-tu-ce?
Nu, dragă, nu e un știi-tu-ce.
Abia au mai rămas.
Urăsc creaturile alea.
Aș vrea să nu se fi întors niciodată.
Țineți-vă bine!
- Tată! Tată! - Teresa!
- Xavier e înăuntru! - Mă duc după el. Urcați!
Înotați!
Xavier!
- Nu se deschide! - Las-o să se umple cu apă!
- Reuben, nu se deschide! - Las-o să se umple!
- Apoi poți deschide ușa! - De ce?
Ia radioul! Din geanta roșie!
Geanta roșie! Cea de urgență!
- Urcă! - Bine.
Urcă!
- Unde e? - Ia-l!
- Nu-l găsesc! - E în geantă!
Geanta de urgență! Radioul de urgență!
Bine.
Tată!
Xavier!
Ieși odată!
- Teresa! - Bella! Bella, rezistă!
- Xavier! - Xavier!
- Tată! - Tată!
Tată!
- Xavier! - Tată!
Tată!
Draga mea!
Tată!
Unde e Xavier?
Ce s-a întâmplat?
- Tată, unde e? - Nu știu.
Mă întorc jos să-l caut.
Xavier! Xavier!
Xavier!
Xavier, înoată!
Xavier, grăbește-te! Înoată!
- Xavier! - Haide!
- Haide! Haide! - Înoată, Xavier!
- Mai repede! - Grăbește-te!
Xavier!
Haide!
Tată.
Am...
am luat geanta.
Întrerup ceva?
Nu-i nimic.
Nu pot să dorm.
Se spune că dacă poți dormi în noaptea de dinainte,
probabil ar trebui să renunți.
Nu auzi asta des la muzeu.
Stai jos.
Pot să întreb ce te prepocupă?
Poate un pic de stres post-traumatic.
Probabil trebuia să-mi iau mai mult timp liber
după ultima misiune.
Ce ești?
Mercenar?
Securitate și reacție situațională.
Deci mercenar.
Totuși, sună mult mai incitant decât viața mea.
Da? Cum anume?
N-a tras nimeni în mine.
- Nu? - Nu.
Ei bine...
mai e timp.
Noapte bună, doctore.
Noapte bună.
Ajutor. Ajutor. Ajutor.
Aici Mariposa Ultima poziție: 24...
- Eram treaz. - La ce distanță suntem de țintă?
43 de km.
Doar îți odihneai ochii, nu?
Da. Suntem aproape. Mă duc să mă ușurez.
Mersi.
Fără franceză înainte de micul dejun.
Ajutor. Ajutor. Ajutor.
Aici Mariposa. Ne scufundăm.
Ultima poziție: 24 de grade, 33 nord și 74, 56 vest.
Ne scufundăm.
Semnalul a fost clar, nu?
Ești sigur că era un SOS?
- Da. - Dar ai o locație?
Cu precizie de zece metri pătrați.
Au trimis un DSC.
La 45 de kilometri distanță.
Asta înseamnă 45 de kilometri în direcția opusă.
Ce? Bobby, vrei să-i lăsăm acolo?
Nu, desigur că nu.
Tipul are un radio funcțional
și își poate transmite locația.
Nu e ca și cum ar îngheța de frig.
Sigur sunt ajutoare pe drum.
Probabil Garda de Coastă e deja pe drum.
Doi kilometri!
Suntem la trei minute de Mosasaur,
motivul pentru care am venit.
Mosasaurul e etichetat.
L-am găsit o dată, îl găsim din nou.
Poate, Z, dar vorbim despre zeci de milioane de dolari.
Ei trebuie doar să plutească câteva ore.
Îl văd! 13 grade la babord!
El e.
Trebuie să fiu de acord cu dl...
- Atwater. - ...Atwater.
Întâi Mosasaurul.
Nu?
LeClerc, curs nou.
24, 33 nord, 74, 56 vest.
Viteză maximă.
Am înțeles.
Suntem o echipă de salvare.
E charterul meu.
E barca mea.
Doamne.
Hei! Hei!
- Aici! - Aici!
Nu știu. Era cam de mărimea bărcii.
Mai mare.
15 metri, 20. Nu știu.
Un corp de șarpe
cu un craniu mare și bot lung?
- Da. - Și membre ca niște vâsle?
- Da. - Coadă lungă cu vârful curbat în jos?
Asta e.
- Ce altceva ar putea fi? - Ce faci așa departe în larg cu un copil?
Mergeam din Barbados spre Cape Town. Am mai făcut-o.
N-ar trebui să fie la școală?
Sunt.
E vacanța de vară. Care-i problema ta?
Problema mea e că trebuia să ai grijă.
Cum?
Sunt 50.000 de bărci pe ocean.
Una a fost atacată de un Mosasaur. Care-s șansele?
Duncan, las-o baltă.
Nu ești supărat pe el.
Copiii sunt în siguranță acum.
Nu înțeleg.
De ce ar ataca un Mosasaur un velier de 14 metri?
Nu e hrană.
Poate a crezut că barca e un rival
și a vrut să elimine competiția.
- Cât am deviat? - 45 de kilometri.
Cât durează să regăsim ținta?
Vreo două ore.
Depinde de viteza și direcția ei.
Hai să întoarcem barca și să reluăm misiunea.
Viteza și direcția a ce? Ce misiune?
În legătură cu asta...
- E... - Bine.
Ce faceți aici mai exact?
Facem un ocol să luăm câteva lucruri. Atât.
Ce lucruri?
- E-n regulă, scumpo. - Despre ce vorbește?
Tipul ăla?
- Scuză-mă. - Mă sperie.
- Ce-am făcut? - Mă sperii.
Afișează harta.
Bine, uitați.
Înțelegem că aveți treaba voastră
și vă suntem foarte recunoscători.
Ne-ați scos din apă. Nu vom uita asta.
- Dar ne puteți lăsa... - Ăla e?
- Ar fi grozav. - Ridică asta. Pardon.
E greu de spus.
Ne puteți lăsa în orice port.
Vă rog. Da?
Software-ul a luat-o razna. Dublează semnalul.
Poate e un ecou de la barca noastră.
- Nu e un ecou. - Ce?
- Ce trebuie să luați? - Sunt două semnale.
Deci l-am găsit deja?
Nu.
El ne-a găsit pe noi.
- Nu. - Bine...
- E aici. - Nina, spune-mi ceva.
Totul e online. E-n regulă.
Tocmai am scăpat de el și voi l-ați urmărit?
Tribord. Da, da.
Oameni buni, ascultați.
Va dura maxim câteva minute,
apoi mergem pe insulă, cum a zis ea.
Acolo e un complex cu energie geotermală care funcționează.
Puteți aștepta acolo. Veți fi în siguranță.
- Ce? - Doamne.
Acolo. La tribord.
- Bine. - Să mergem!
Ia cârma.
- Stabilesc cursul. - Am înțeles.
E superb!
Da!
Asta e!
O pierdem!
Loomis!
- Ancorează-mă de balustrada de la provă. - Imediat.
Strânge bine.
- Așa? - Da.
- Cealaltă parte. - Bine.
Trage când e la sub 10 metri.
Am înțeles.
Bine.
Nina, am nevoie de comenzi, acum.
Ai comenzile.
Haide. Haide!
Trebuie să fim mai aproape! Mai repede!
Vino aici să observi.
Vin acum.
20 de metri.
Aproape în rază!
15 metri.
Am înțeles.
Altă săgeată.
Bine.
Haide!
Vine spre noi! Întoarce! Întoarce!
Repede! E în rază!
Haide!
Gata!
Hei!
Ajută-mă! Ajută-mă!
Haide!
Trage!
A funcționat!
Da! Reduce la zece noduri!
Tribord complet. Reduc la zece.
Uite-o!
Babord, lângă balustrada de la pupa.
O am! O am!
Frumoasă lovitură.
Frumoasă rachetă.
- A fost fantastic. - Da!
A fost genial.
- Da. - A fost bine.
A mers. A mers.
Doamne.
- Hei. - Hei.
- Dacă n-o facem? - Ce?
Dacă luăm mostrele și nu le dăm
unei companii care face un medicament
salvator și apoi îi pune un preț
pe care 99% din planetă nu și-l permite?
Știința e pentru toți, nu doar pentru unii.
Te-ai gândit la asta?
Nu, cred că nu m-am gândit.
Poate ar trebui să începi.
- Poate ar trebui să te oprești. - Tată, te rog.
Hei, Xavier.
Capul între picioare, respiră adânc.
Hei. Respiră adânc.
Tată, cred că mi se face rău.
E-n regulă. Respiră.
Creaturile alea de pe barcă.
S-au întors.
- Doamne. - Tată?
Ce naiba sunt alea?
Stai jos, dragă. Stai aproape.
Spinozauri.
E mutualism!
Simbioză interspecii!
Acei Spinozauri ajută Mosasaurul să vâneze.
Îl ajută să ucidă!
Asta e descurajant.
Astea sunt apele noastre.
Aici! Mai e unul!
La ora șapte! Repede!
Bobby. Bobby, Bobby.
Ai grijă!
Bobby! Bobby, nu!
Tată!
- Tată! - Bella!
Tată!
O, Doamne.
Ce faci? Te îndrepți spre stânci!
Pot să-i depășesc.
Mosasaurii nu pot intra în apă mică.
Țineți-vă de ceva!
Nu-mi pot mișca piciorul.
Dacă lovim stâncile alea, ne facem praf.
Legați astea de tot ce aveți nevoie.
Fiți gata să săriți.
E rapid.
LeClerc, motorul se supraîncălzește.
Teresa, înapoi înăuntru. Intră pe radio.
Mayday de trei ori și trimite coordonatele.
De trei ori, coordonate. Am înțeles.
Rezistă, scumpo.
Isabella. Isabella, hei, privește-mă.
O să fie bine. Ascultă.
Ajutor! Ajutor! Ajutor.
E cineva acolo?
- Ajutor! - Ușor, ușor.
- Vă rog! - Oprește-te.
Oprește-te puțin.
De ce să mă opresc?
Trebuie să ne descurcăm singuri.
- Ce? - Asta e...
- Protocolul. - Ești nebun?
- Nu! Ajutor. - Dă-mi-l...
- Nu. Ușor. - Ajutor!
Lasă-mă!
Ajutor!
Te rog, ajută-mă!
Vă rog.
Te rog, ajutați-mă.
Prinde-mă de mână, te rog.
Tată!
Scumpo! Teresa! Nu!
Teresa!
Teresa! Nu!
Om la apă!
Ascultă-mă. Sărim în apă.
Barca o să se scufunde.
Trebuie. Sora ta e acolo. Înțelegi? Hei. Hei.
Sunt aici. Da? Bine? Nu te teme.
- Ești bine. - Tati.
Haide. Haide!
Fii gata. La trei.
- Unu, doi, trei! - Hei!
Hei! Trebuie să stăm împreună!
Continuă!
Ferește-te!
Zora! Nu poate intra în ape mici!
Săriți! Acum! Săriți!
Ți-am zis eu!
Am crezut că te-am pierdut. Ești bine?
M-a lăsat să cad.
- Cine? - Tipul de pe barcă.
- A vrut să mă omoare. - Știam eu că-i dubios!
Teresa? Teresa?
Tată!
- Sunt bine. Sunt bine. - Da?
Te-am prins. Slavă Domnului.
- Sunteți bine? - Da.
Să ieșim din apă.
Nu vă opriți! Sunt amfibieni!
LeClerc, ești bine?
Mișcați-vă!
Am reușit.
- O am aici. - Mai avem servieta?
Ai prins partea aia?
- Aproape. Trage. - Da.
Da. Apuc-o.
Continuă. Da. Apuc-o.
Nu vă opriți.
E în regulă. Mergeți spre plajă.
Nina!
Nina! Nina!
Nina!
Kincaid!
Nina!
Hei. Hei.
Știu. Știu.
E în regulă, scumpo.
Au zis că e un sat aici.
Îl găsim și cerem ajutor.
Bine? N-ai chef de vorbă?
Nu-i nimic, nu trebuie.
O să fii bine.
- O să fie bine, nu? - Da.
Deci...
când un bătrân își cumpără un pat,
crezi că, înainte să-l ia, se uită la el și zice:
„Ăsta e patul unde-o să mor”?
Pentru că eu la asta mă gândesc...
...acum.
Ne-am prins.
Hai să găsim satul ăsta.
Grăbiți-vă.
Nu putem sta aici. Se vor întoarce.
- Sunt mutații. - Adică?
- Anormalități, deviații. - Știu ce înseamnă.
Ce înseamnă aici, unde suntem?
Despre ce vorbești?
Dl Roarke nu ne-a spus tot ce trebuia să știm despre insula asta.
Dinozaurii sunt dinozauri.
- Ce diferență e? - Bine, bine.
Nu ne spune. Te putem lăsa aici.
- Nicio problemă. - Bine.
Insula asta a fost un fel de laborator.
Au făcut experimente aici.
- Ce fel de experimente? - Încrucișări de specii.
Proprietarii parcului răspundeau la ce voia publicul.
Se săturaseră să vadă aceleași lucruri. Atracții create genetic.
Ciudățenii modificate genetic?
Da. Și nu vrei să faci asta în mijlocul unui parc tematic.
Ideal ar fi să lași genetica în pace.
Au învățat asta pe pielea lor.
Pe cei care erau malformați
sau pur și simplu prea hidoși ca să fie priviți, i-au lăsat aici.
E inuman.
De ce nu i-au eutanasiat?
Costul mediu de creare a unei specii e 72 milioane $.
Tu ce ai face?
O omori și raportezi băncii sau o treci la „Cercetare și Dezvoltare”?
Ce aș face eu cu dinozaurii mutanți
din punct de vedere contabil?
Asta e întrebarea acum?
Putem să ne mișcăm mai repede?
Stați calmi.
- Situația nu s-a schimbat. - Doi de-ai noștri au murit.
Situația s-a schimbat, zic eu.
Da, și e groaznic.
Dar suntem disperați, la fel ca înainte.
Eram disperați de la început. Altfel, n-am fi venit, nu?
Tu ești specialist într-un subiect ce nu mai interesează pe nimeni.
O să ajungi șomer.
Ai nevoie de asta. Eu vreau banii.
Tu vrei banii.
Compania ta vrea toți banii.
Încă avem servieta.
Prima mostră e înăuntru. Să le luăm pe celelalte.
Grozavă idee.
Nu avem arme, Z.
N-am avut niciodată.
Aveam câteva jucării care ne-ar fi liniștit.
Puteau funcționa sau nu.
Suntem unde trebuie să fim. Știm ce trebuie să facem.
Să luăm ce ne trebuie și să plecăm.
Copiii ăia care au ajuns în ocean,
ar putea fi în viață.
Zic să-i găsim întâi și apoi să plecăm.
Să plecăm cum?
Vrea cineva să audă planul de rezervă?
Are un plan de rezervă?
Nu se dă jos din pat fără un plan de rezervă.
Am angajat o echipă de extragere
să monitorizeze frecvența radio a bărcii.
Dacă nu comunicăm 24 de ore,
vor face un survol exact la apus, în a doua noapte.
Asta e mâine.
Hărțile tale arătau un sat
pe creasta de sud-vest, cu heliport.
Vor plana exact două minute.
Dacă nu apare nimeni, pleacă. Dar dacă ne văd...
De ce doar două minute? De ce nu aterizează?
Fiindcă vor să trăiască.
Grozav.
Trebuie să ajungem sus înainte de apus.
Trebuie să ne mișcăm.
Lăsați orice nu puteți căra toată ziua.
Încearcă să nu mori.
INGEN ATENȚIE - FLUID SUB PRESIUNE
E cald.
E energie geotermală.
Vine prin țevile astea de la izvoarele termale.
Probabil duce la sat.
Poate au un radio?
Perfect. Da.
Îl folosim să-l chemăm pe tipul care a vrut să mă omoare.
- Sau să fim salvați? - Da.
Atunci îl prindem pe ticălos.
Da.
Urmăm țevile spre sat.
Dacă n-aveți altă idee.
Am niște iarbă.
Poate e puțin umedă,
dar cred că am putea să stăm aici relaxați.
Nu fumezi... Fumezi?
Nu?
Bine.
Tată... glumește.
Mă ajuți să mă ridic?
Amuzant.
Bine. Nu mă ajutați. Mă descurc.
Poate familia aia va ști să meargă spre sat.
Sper.
Cât e până la următoarea mostră?
Conform imaginilor din satelit,
turma de Titanozauri stă în valea centrală.
Ar trebui să ajungem în zori.
Aveți grijă pe unde călcați. Ceva mi-a atins piciorul.
Vrei să-mi spui cum a căzut fata peste balustradă?
Creatura a lovit barca. Erai acolo.
Da. Și tu erai acolo, pe punte, lângă ea.
N-ai putut să faci nimic?
Ce insinuezi?
Nu e prima ta expediție, așa-i?
Nu, merg la săpături de la 12 ani.
Am fost post-doctorand sub îndrumarea lui Alan Grant.
Presupun că ești mereu în astfel de situații.
Eram.
Urăsc jungla. Încerc s-o evit.
De ce?
Nu vezi la un metru în fața ta și știi mereu că ești urmărit.
Și te poți ascunde doar sub apă.
N-o să mor în junglă.
Visul meu e să mor într-o mare mică
și să fiu acoperit repede de aluviuni.
Frumos.
Așa am cele mai mari șanse să devin fosilă.
Ești un ciudat.
Mulțumesc.
Las-o baltă.
A țipat, m-am întors și apoi a dispărut.
Bine.
Dar dacă aflu că nu-i așa, te lăsăm aici
și-o să te alături lanțului trofic.
Sunt prea deștept ca să mor.
Se pune prea mult preț pe inteligență ca factor de adaptare.
- Da? - Serios.
Luminează-ne.
Dinozaurii erau proști.
Totuși au supraviețuit 167 de milioane de ani.
Și noi, Homo sapiens, genii prin comparație,
avem doar vreo 200.000 de ani până acum.
Dar cu creierele noastre uriașe,
suntem atât de deștepți,
încât deja avem capacitatea de a ne autodistruge.
Mă îndoiesc că prindem măcar un milion de ani.
Stai așa. Nu stăpânim Pământul?
Trebuie să facem ceva bine.
Nu stăpânim Pământul.
Doar ni se pare.
Sigur, schimbăm mediul,
dar asta ne face pe noi un pericol, nu planeta.
Când Pământul o să se sature de noi, crede-mă,
o să ne scuture ca pe o răceală de vară.
Dintre toate speciile care au existat pe Pământ,
99,9% au dispărut.
Supraviețuirea e o șansă mică.
Ai auzit? Orice zi poate fi ultima.
Bun, luați toți câte un băț.
O să vă trebuiască să vă faceți loc.
Bella?
E în regulă.
E mic.
Vezi? Mănâncă plante.
E în regulă.
Nu. Nu. Pleacă.
Pleacă. Marș.
- Xavier. - Da.
- Ai sărit după ea. - Da.
Respect.
Cum zici tu.
E greu de plăcut.
Da. Mi-a luat și mie ceva timp.
Să mergem.
Să mergem...
dar în direcția aia.
Care sunt ultimele două specii?
Titanozaur și Quetzalcoatlus,
un sauropod de 11 tone
și un pterozaur cât un autobuz, cu aripi de 9 metri.
Microbuze de-alea pentru excursii sau normale?
Contează?
Întrebam și eu.
E în regulă.
Mai dormi puțin, stau eu de gardă.
Nu. Sunt bine.
Știu, dar e tura mea.
- Ești sigur? - Da.
Mulțumesc.
Țevile se duc direct în sus, pe acolo.
Sperăm că spre sat, nu?
M-am înșelat în privința ta.
Nu, ai avut dreptate. Sunt un leneș.
S-ar putea să trăiască datorită ție.
Nici nu știu de ce vrea să fie cu mine.
Vede cine ești.
Slavă Domnului că nu vede.
Hei. Hei!
Alții pot vorbi urât de noi,
dar nu trebuie s-o facem în locul lor.
Altfel, devine adevărat.
Mă duc să mă ușurez.
Hai.
Vino. Nu te teme.
Hai.
- Cât mai e? - Nu mult.
Turma de Titanozauri ar trebui să fie dincolo de valea asta.
Dar sunt ierbivori, nu?
- Da. - Asta e bine.
- Dar cei care îi vânează nu sunt. - Grozav.
Liniște.
Vrei?
Ești un dependent de adrenalină, Henry.
- E șansa noastră. Sunt ocupați. - Cu ce?
Bine.
Nu vezi asta în fiecare zi.
Sau niciodată.
A mai rămas unul.
Se pare că urcăm.
Dre, sper că n-ai rău de înălțime.
Tipii de pe barcă au spus că e curent în sat.
Trebuie să sperăm că au avut dreptate.
Cât crezi că mai e?
Vreo doi-trei kilometri.
E bine piciorul?
Da, mă doare puțin. Sunt bine.
Mă descurc.
Și...
chestia aia?
O ajută.
E bine. Sunt cu ochii pe ea.
Mama n-o să te mai lase cu noi niciodată.
Nu.
Auziți?
Îi zic Dolores.
Iz, trăiești?
Vorbești?
O iau acasă cu mine.
Asta s-ar putea să fie o idee teribilă.
Dolores?
Ești bine?
Da, e...
e drăguț, tu și tatăl tău.
Nu știu. Poate toată treaba asta...
Xavier!
Bella, Bella! Bella, stai!
Ce-i mirosul ăsta?
Ce-i cu ea?
De ce îi e frică?
Ajută-mă să mă ridic.
Urmăm râul. Pe acolo.
Văd o barcă.
Nu poți merge.
Xavier te ajută cât mă duc s-o iau.
Bine. Ai grijă.
Mai ai lemn dulce?
Doamne.
Teresa. Teresa!
Repede.
Du-te.
Hai. Hai.
- Nu-l trezi. - Haide.
Mişcă! Înapoi.
Bine.
Nu.
La naiba.
BARCĂ DE SALVARE GONFLABILĂ
Dolores.
Trebuie să pleci. Nu e sigur.
Te rog. Pleacă, Marș, marș.
A SE UMFLA PE USCAT
Haide. Haide.
- Nu. Nu. Nu. - Nu, nu. Nu.
- Hai, scumpo. - Teresa.
Hai.
Hai, puiule. Haide.
Hai. Hai.
Gata.
Bella.
Hai, scumpo.
Ajut-o. Ajut-o.
Să mergem.
Ia vâsla. În liniște.
Vâsliți!
- Vâsliți. - Vâsliți!
Tată...
Vâsliți! Vâsliți! Vâsliți!
Vâsliți!
Haideți!
- Haideți! - Vâsliți!
- Repede! Vâsliți! - Hai!
Trageți!
Trageți! Trageți! Haideți!
Hai, hai, hai!
Cât de tare puteți! Trageți!
Trageți!
- Vâsliți! - Mergeți!
Vâsliți! Vâsliți!
Isabella! Înoată! Du-te! Du-te!
Bella!
Isabella!
Bella!
- Tată! - Continuă.
Haide.
Bella!
- Bella! - Isabella!
Tată!
Tată! Tată!
Bella! Bella!
Tată!
Unde ești?! Ajutor!
Tată!
- Tată! Tată! - Nu. Isabella!
Nu! Bella!
Isabella, nu!
Nu. Nu. Nu.
Bella. Bella, hai! Înoată!
Haide!
Tată!
Doamne. Tată!
- Bella, înoată! - Haide, Bella!
- Bella, vine! - Hai! Te prind eu!
Ești bine?
Ești bine? Ești bine?
Bine.
E o placă verticală.
Pare să aibă o surplombă.
Probabil e un 5.13, 5.15.
Măcar coborâm.
Am văzut pterozaurul înconjurând o structură sculptată
tăiată într-o cornișă naturală.
Cuibăreau în crevase, deci e un loc ideal.
Trebuie să luăm mostra dintr-un ou?
Am putea încerca s-o luăm de la părinte,
dar e un carnivor zburător cât un F-16.
Bine.
Asigură-l.
Bun.
- Ești bine? - Da.
Am un perete de cățărat de 6 metri la sală, deci...
E exact la fel.
- Da. - Da, dar de 25 de ori la rând,
și ești la 150 m înălțime, deci dacă pici, mori.
Asta nu ajută deloc.
Stai liniștit. Te țin eu.
O, Doamne.
Distractiv, nu?
Krebs.
Uită-te aici.
Coarda, coarda!
Te descurci grozav.
Mai avem vreo 12 metri.
Mișcă-te.
Bine.
Vezi? Exact ca la sală.
C'est miraculeux.
Poți muta pitoanele?
Cred că avem nevoie de câteva minute.
Bine, d'accord.
Ce e locul ăsta?
Un fel de templu antic?
Nu va răni embrionul.
Poate ar trebui să ne grăbim.
Nu fără să sparg sacul amniotic.
Ești un tocilar foarte impresionant, Henry.
Care ar fi alternativa?
La ce?
Să predăm mostrele celor de la ParkerGenix.
Le facem open-source.
Le dăm lumii întregi.
Mulți oameni creează medicamentul,
nimeni nu deține patentul, toți au acces,
și zeci de milioane de vieți sunt salvate.
E pentru toți, nu doar pentru unii.
Nu-mi iese nimic în cazul ăsta.
Nu, ești lefteră.
Nu-mi place partea asta.
Gata.
Zora! Atenție!
Aoleu.
Hei!
La naiba.
Mostra!
Hei!
Kincaid! Trage-mă sus!
- Kincaid! Ajutor! - LeClerc?!
Hei!
Kincaid! Ajutor!
Krebs, trage! Trage!
Trage-mă sus!
Ești bine?
Da. Tu?
Fir-ar...
Repede!
Henry!
Trage! Sus!
Trage-mă sus!
Kincaid!
Henry!
Henry, stai!
Aproape am luat-o!
Henry, se rupe! Stai!
Ține-te! Trage!
Trage!
La naiba!
La naiba! LeClerc!
Hai! Aici!
Stai. Henry! O să se rupă!
O am!
O, nu.
Henry! Henry!
Nu!
Doctore!
Ești bine?
Să mergem acasă.
Isabella.
Scumpo. Vino.
Aproape am ajuns.
PERICOL 10.000 DE VOLȚI
Văd heliportul.
E în mijlocul unui rezervor.
Nici urmă de copii, însă.
Or să poată găsi locul ăsta?
Hei.
Sunt urme de pași aici.
E cineva?!
Reuben! Teresa!
Zora, pot fi de la orice. Animale.
- Ar putea fi... - În Nike?
Apreciez ce faci.
- Dar suntem în criză de timp. - E cineva?!
- Nu știm dacă au supraviețuit. - Reuben!
- Bine? - Teresa!
Elicopterul vine.
Punem piloții să survoleze insula la joasă altitudine cât e lumină.
E o idee extrem de periculoasă.
Nu te-a întrebat nimeni.
E cineva?!
Isabella!
E cineva?!
Cineva, vă rog!
E cineva?!
E cineva aici?!
Hei! Doamne.
- Ați reușit! - Doamne!
- Doamne. - Bună.
- Sunteți bine? - Slavă Domnului că trăiți.
Unde e?
Unde e ticălosul ăla?
- Ce? Cine? - Tipul ăla.
- M-a lăsat să cad. - A încercat s-o omoare.
Cine te-a lăsat să cazi?
Hei, Krebs!
- O să-l omor! - Nu.
Are pistol, Teresa. Nu.
Stați așa.
Haideți să ne calmăm, bine?
M-ai oprit să cer ajutor!
Ai vrut să mor.
Ce tot vorbești? Am încercat să te prind.
Nu, nu.
Te-ai uitat la mine și m-ai lăsat să cad!
Minte.
Dacă minte, atunci de ce ai pistol?
Pentru că e isterică.
Nu sunt isterică. Te omor!
Hei, hei, hei.
- Nu sări la tipul cu pistol. - Ajunge.
Bine.
Să ne relaxăm. Dă-mi servieta.
Pare grea.
Și... o păstrez în siguranță la mine.
Să ne relaxăm
și să așteptăm să sosească elicopterul.
Vine un elicopter?
În orice clipă. Trebuie doar să ne vadă.
Ți-am zis c-o să scăpăm.
Apoi ne urcăm în elicopter și uităm povestea ei ridicolă.
- Cred că ar trebui... - Nu mai vorbiți.
E generatorul.
Probabil e pe temporizator.
Generatorul pare supărat.
Poate locul e părăsit ziua.
Dar nu și noaptea?
E-n regulă, scumpo.
Nu creatura aia.
Fugiți!
Separați-vă!
Mergeți.
Reuben! Reuben!
Teresa, ia suportul!
Ce sunt?
Nu știu, dar sunt mutanți!
În spate!
Ce naiba e locul ăsta?
E un laborator. Încrucișări, mutații.
Aici s-a întâmplat totul.
Ratezi! Dă-mi arma!
Lasă-mă!
- Dolores. - Bella.
- Ne-ai găsit. - Bella.
Bomboană delicioasă. O să te mănânc toată.
E în regulă.
Bella!
Bomboană delicioasă. O să te mănânc toată.
Bomboană delicioasă.
O să te mănânc toată.
Haide.
Pe acolo. Mergeți. Dă-mi aia.
E un sistem de tuneluri. Merge pe sub toată insula.
Tunelul duce la ocean. E o barcă acolo.
Elicopterul.
Eu iau copiii. Tu atrage atenția pilotului.
Nu-i lăsa să plece, doctore.
Nu-i lăsa să plece!
Nu văd pe nimeni.
Bine. Survolăm două minute, apoi plecăm.
Atenție. Pieton înainte.
Rahat.
Jos în tunel. Repede.
Mergeți.
Pe acolo, mergeți.
E în regulă, Bella.
Haide.
Ești bine?
Încotro?
La stânga. Repede!
- Haide. - Mi-e frică.
Bine, asta e. Să mergem acasă.
Hei! Stați! Hei!
Aici! Întoarceți-vă!
Stai! Acolo. Ora șapte, jos.
Văd! Virez la stânga!
Slavă Domnului.
Duncan! Se întorc!
Hei!
Repede! Aici!
Loomis!
Kincaid, tu ești?
- Reuben! - Alo?!
- Unde sunteți?! - Hei!
- Aici jos! - Aici!
- Hei! - Hei!
Slavă Domnului.
- Scoate-ne de aici. - Stați, stați, stați.
Stați, stați.
Ai văzut creatura aia?
Intră.
Bun, ascultați.
Ăsta e un tunel de drenaj.
Duce la mare.
E un doc cu o barcă, am văzut-o.
Și elicopterul?
Fără elicopter.
Ce?
- Nu. - Stai.
Dar dacă barca nu funcționează?
N-o să las să pățești nimic, bine?
Să mergem.
Pe aici. Să ajungem la doc.
- Taci! - Atenție. Pieton înainte.
Jos în tunel. Repede.
Nu cred că e drumul corect, tată.
Ba da, mergi.
Zora!
Mergeți!
- Ești bine? - Mergeți.
Krebs a luat jeep-ul.
Dacă ajunge la barcă înaintea noastră, o s-o ia.
Z, trebuie să mergem.
- Oceanul! - Acolo!
Văd barca. E acolo.
Cum deschidem poarta?
Acolo. Panoul de control.
Mă duc eu. Mă duc eu.
Încapi?
Încerc! Încerc!
La naiba.
Poate o putem ridica.
S-a întors creatura aia!
Din nou! Toți odată, ridicați!
Unu, doi, trei!
Hei.
- Isabella. - Hei!
- Nu, nu, nu. Nu! - Bella, așteaptă!
- Bella! - Vino înapoi!
- Ai grijă, Bella. - Isabella!
Găsește butonul de pornire!
Repede! Trebuie să deschidem poarta!
Vine! Vine!
- Hei! - Hei!
Bella! Deschide poarta!
Viteză excesivă. Încetiniți.
Atenție. Pieton înainte.
Mergeți, mergeți.
Trebuie să mergem.
Teresa, hai!
Acum, Z, acum!
Repede.
Controlul troliului e acolo.
Cum coborâm barca?
Coboară barca.
Unde e curentul?
- Ia asta! - Am luat-o.
Pornește-l.
Troliul e stricat.
E blocat!
Haide!
Bella!
Nu te mișca, scumpo.
E atras de lumină!
Stinge-o! Stinge-o!
Dă-mi rachetele de semnalizare!
- Ce faci? - Mă ocup eu.
- Mă ocup. Du-te! - Nu, nu, nu!
- Ce naiba faci? - Hei!
Aici!
Mă vrei?
Hai!
Nu.
Duncan.
Pe aici! Hei!
Ia-ți sora! Ia-ți sora!
Plecați de aici!
Vino aici! Pe aici!
- Haide! - Duncan!
Duncan!
Hei!
Haide.
Nu aștepta, Zora!
Ia copiii! Du-te!
- Hai! - Salvează-i.
Hai!
La naiba.
Hai!
Da.
Urcați în barcă.
- Ia cârma. - Prinde-o.
Nu e curent.
Verifică alimentarea! Zora!
Duncan!
- Duncan! - Zora, hai.
Duncan!
Trebuie să mergem.
Hai.
Tată, grăbește-te!
- Mergeți. Hai! - Tată, repede!
Încerc!
- Încerc! - Mergeți!
- Încerc! - Reuben!
Reuben!
Hai, te rog!
Mergeți!
Kincaid!
Duncan!
Tată.
Hei! Hei!
Întoarce barca!
Uite-l. Îl văd.
Acolo!
Acolo! Mergi!
Hei!
Cui o dăm?
Tu decizi.
O vom da tuturor.
Uite.
Traducerea și adaptarea: jarvis
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania