В предишните епизоди:
Без родители, ученето ми изцяло зависеше от стипендията.
Хората живеят, ако са нужни някому.
И лекарите се усъвършенстват. - Не работите ли прекалено?
Още помня… усещането за топлата кръв,
държейки ръката на Курода.
Д-р Курода каза да летя повече от всички останали.
Видях реакцията ти там.
Взимаше решения, без да ти пука.
Може ли да го предадете на д-р Камиока?
Бивши съпрузи сме. - Разведени.
Стажантите са толкова чувствителни.
Ако лекарите трябваше да гарантират всеки живот, биха луднали.
Д-р Сайджо! Благодарение на вас станах лекар.
Работел сте в кардиото, нали?
Гордея се, че първи започнах да оперирам.
Добре, че има операция, която да ви помогне. Това й казах.
Татко.
История на заболяването.
Узнаването на миналите заболявания е важно за лекаря.
Дори незначителна информация може да промени цялото лечение.
Да. Така е при хората.
Миналото преследва хората, държи ги в мъртва хватка и не пуска.
Болезненото минало.
Горчивото минало.
Тъжното минало.
Виждам подобрение. Не би следвало да имате проблем.
Някои хора могат да скъсат с миналото си.
Но повечето носят товара му през целия си живот.
Само за седмица се възстанови от рецидива на пневмонията.
Много благодаря!
Няма за какво.
Татко?
Ще тръгвам.
Какво става?
Защо не каза нищо?
Косаку,
той почина. - Какво?
Твоят баща е мъртъв.
Не разбирам…
Бабо, как си?
Добър ден! - Извинете.
Явно процедурата е минала успешно.
Кой ви каза?
Имам много фенки сред сестрите, не знаеше ли?
Да пийнем по нещо? Не съм те канил досега, да не повториш пристъпа.
Чух, че често пиете с дежурните.
С кого? Те са няколко. Шираиши, а ти?
Не, смятам да понауча нещо за хемодиализата.
Прекалено насериозно взимате работата. Тук всеки ден умират хора.
Как се спасявате от стреса? Може би любовта е начин?
Защо ли д-р Мицуи ви е зарязала? И защо изобщо се е омъжила за вас?
Ще разбереш, ако излезеш с мен.
Как мислиш, дали Тачибана винаги си е бил такъв?
Не знам.
От Цунео. "Свободна ли си довечера. Ще те чакам!"
Гадже! Имаш гадже?
Не, не е това… стара история.
Бившият? - Не е гадже, приятел е.
Въртиш се около мен, навърташ и летателни часове, че и гадже въртиш?
Мислех, че си толкова заета, че нямаш време за личен живот.
Извинявай. - Не се извинявай.
"Защо изобщо се е омъжила за вас?" Защо…
Неотдавна се обади д-р Курода.
Изуми се, че Тачибана е тук.
Ясно. Как я кара д-р Курода?
И все пак, защо е дошъл в "Шохоку"?
Нямам представа.
Мисля, че е дошъл да види теб.
Какво?
Добро утро. - Здрасти.
Отново ли загуби самообладание?
Вероятно не му е леко.
Добро утро. - Здрасти.
Изглеждаш зле. Уморена ли си?
Здрасти?
Имам проблем. Вчера… - Нямам време, излизам.
Ами… здрасти.
Какво е станало? Всички сте без настроение.
Има ли причина да сте кисели? Горе главата.
Ето го и най-киселият.
Кажи ми… - Да?
Хората не могат ли да забравят миналото си?
Тук Спешен център. - Искане за "Д-р Хели".
Жена на 20. Ударена по главата от табела.
Глазгоу - 8.
Излитаме. Информирайте ни за подробностите.
Г-н Тазава?
Състоянието рязко се влоши. - Какво се е случило?
Извинете за чакането. - Ето.
Какво ви е? - Прерязва ме стомаха.
Вчера сте били в болницата?
Гастроентерит, дадено е лекарство и е пратен вкъщи.
Свалете си ризата.
Ще ви разкопчея. - Лекарката вчера го каза.
Но не ми олекна.
Позволете да прегледам корема ви.
Извинявайте. - Аз съм от тези,
склонни към напълняване.
Вземете кръв. - Да.
Повикайте д-р Азума от кардиото, спешно.
Добре.
Дежурен лекар: Шираиши
Киджима Юкина, 20 г. Кръвно - 110/80.
Глазгоу - 10.
Г-жа Киджима, знаете ли къде сте?
Какво? Вече сме в болница? Каква скорост!
Дойде в съзнание.
Аневризмата може да се спука.
Какво? - Не се движете.
Ако аневризмата се спука, може да умрете.
Сега идвам.
1, 2, 3!
Глазгоу стана 15. - Направете томография на главата.
Да. - Доктор Шираиши!
Разбрах. Може ли да ида до отделението?
Ще се справим тук. - Ще те сменя.
Благодаря.
Докторе, хванете ръката ми! Ръката.
Моля ви, докторе.
Просто подръж ръката й.
Имали ли сте някога по-сериозни заболявания?
Като помисля… Не, никакви. Аз съм суперздрава.
Ясно. - Само съм бременна.
Какво сега? Какво? Откога бременността е болест?
The Eastern Spirit Subbing Squad представя:
КОД СИНЬО 2
= Епизод 4 =
Извинете.
Има нещо в коремната област. - Трябва да се оперира веднага.
Нека мине пръв. - Добре.
Всичко е благодарение на вас.
Ако беше дошъл по-късно, щеше да е фатално.
Готово е за компютърната томография.
Отлично, караме я. - Да.
Къде ме карате? Докторе!
Всичко ще е наред. Моля, успокойте се.
Бременна е в 24-та седмица.
24-та седмица?
Слава богу, че и майката, и детето са добре.
А родителите й? - Още не са се свързали с тях.
А бащата на детето? - Нищо не знам.
Май ще има много претенденти.
Да се свържем с родителите и да я преместим.
Иначе в бъдеще могат да възникнат сериозни проблеми.
Преминаваме. - Беше на компютърна томография.
Има пневмония, но не обширна. Сега е добре.
Извинявай, но още съм жив. - Сатоши!
Ако побързам да умра, ще си отдъхнеш.
Ще можеш спокойно да си вършиш работата.
Знаеш ли,
аз й бях наставник.
Така ли?
Затова пък сега ми сменя чаршафите.
По-добре не говорете.
Нима не ти провървя?
Сега си опитна сестра от летателния екип.
Това е болница. Детето ви е в безопасност.
Страхотно! Докторе, вие имате особени ръце? "Златни" ръце?
Това въпрос ли е? - Във всеки случай
съм сериозно притеснена. Не искам да раждам.
Какъв е проблемът?
Нямам пари, а нашите ме изгониха. - В 24-та седмица е късно за аборт.
Какво да правя? А чували ли сте за "кутия за бебета"?
В църквите има кутии за изоставени бебета? Вие имате ли?
Не. - Как така не? Имате цял хеликоптер!
Първо ще се свържа с родителите ви.
Много ли сте заети?
Да. Пък и тя ни напусна отдавна. - Но…
Хайде, кажи го. Кажи, че съм ти бреме.
Притеснявам те 24 часа в денонощието.
Нищо подобно. - Не, истина е.
Защо? Защо трябва…
да получавам съчувствие от теб.
В моята група съм прегледал повече пациенти
от всеки друг
стажант.
Сатоши, престани.
Бях отличен лекар.
Бях роден
да спасявам хора.
Защо аз?
Защо на мен?
Сатоши!
Моля те,
не идвай повече!
Не искам да те виждам.
Разбирам. С него всичко ще бъде наред.
Извинявайте.
Томонори! Какво правиш? Това е опасно.
Не, не. Искам да си играя.
Направен е рентген и ултразвук на корема.
Да отсъдим, че това е грешна диагноза, е прекалено.
Не, вината е моя. Трябваше да назнача томография.
Беше дежурна, после на операция. Не си се наспала.
Твоето заключение не беше пълно.
В крайна сметка трябва да си починеш.
И да не се преуморяваш. Това е заповед.
Не се пресилвай,
че ще стане по-зле.
Зле за теб, зле и за пациентите.
Благодарение на теб имам нов случай. Операцията беше уникална.
Разрив в ляво и на косъм от разрив на бъбречната артерия.
Разбирам.
Не са те обвинили в грешна диагноза, нито са ти се скарали.
Нямаш причина да си огорчена.
Бременност 24-та седмица
Докторе, преуморявате се.
Вчера също дежурихте. - Наред съм, наред.
Искам да видя повече пациенти. Да не се повтарям.
Тачибана. - Да.
Сутринта отлично диагностицира белодробна емболия. Браво!
Докторе!
Бременност в 24 седмица. Инфекция в околоплодните води.
Забавянето на сърцето е опасно. Да направим секцио.
Моля. - Да.
Има значителна ацидоза. - Това наистина е лошо.
Г-не, детето е само на 24 седмици, дробът и сърцето му са недоразвити.
Мислим, че е вътреутробна инфекция, довела до мозъчен кръвоизлив.
Детето няма шанс за оцеляване.
Мъничето толкова се стара. Не искам да се мъчи повече.
Тачибана, интубирай го. - Моля?
Не ме ли чу? Интубирай детето.
Чакайте, защо да го интубирам, като няма да оцелее?
Какъв е смисълът да му причиняваме болка?
Това е добро упражнение. Не се случва често да се интубира
толкова малко бебе.
24-та седмица и нулев шанс за оцеляване, нали?
Вследствие вродените пороци на развитие.
Не е важен опита, едва ли някой ще се съгласи да интубира.
Интубирайки, няма да можеш да извадиш тръбата повече.
Остава само да чакаш смъртта на детето.
Прости ми.
Той добре ли е?
Интересно, защо хората се променят?
Смята да учи медицина? Сериозно? - Моля те да й обърнеш внимание.
Малката ми сестра никога не слуша.
Харука. Това е Тазава. Той е по-добър доктор от мен.
Аз съм Тазава. Приятно ми е.
На мен също.
Реших. Ще специализирам кардиохирургия.
Ще усъвършенствам шиенето. Взех ги назаем от операционната.
Взели сте ги, без да питате? - Всичко е наред, ще се възползвам.
Здрасти! Старците ми ще дойдат ли?
Така си и знаех. Безнадеждни са, нищо че са ми родители.
А бащата? - Той пък е още по-зле.
Нищо не съм чула за него, откакто загазих. Сменил си е номера даже.
Продължавайте с ритодрин хидрохлорид по 50 мг.
Вие сте толкова готин.
Много уважавам лекарите.
Докторе, вие сте симпатичен и умен.
Сигурно ви върви в живота.
Върви…
От известно време имам чувството, че ми тече вода.
Г-жа Киджима!
Извикайте Мицуи. Водите й изтичат. Г-жа Киджима!
Има пълно разкритие.
Вече виждам главичката. - От гинекологията са заети.
Само в 24-та седмица е. - Не се вълнувай.
В случая няма вътрематочна инфекция.
Всичко върви бързо, за щастие.
Ако детето е около 750 г, може да се роди без проблем.
Ясно. Нека да роди сама.
Свържете се с неонтологията. И пригответе чаршафи.
Ясно. - Аизава, добави още в системата.
Ще ви натисна.
Аизава май също има неприятности.
Разбирам.
Миналото преследва не само теб.
Аз също помня стаята, в която ме оперираха за първи път.
Страданието и болката, които причинява дихателния апарат.
Камерните фибрилации се овладяха, но спомените за тях,
са толкова ярки, че ми секва дъха. Все още ги чувствам.
Но в същото време помня хората,
които ме спасиха - Курода, Аизава, хората в линейката… и теб.
Теб. Затова издържах.
Сам човек малко може да направи?
Така че не се опитвай да правиш всичко сама.
Роден 24-та седмица, тегло - 682 г, ръст - 28 см.
Засега е извън опасност, но за бъдеще…
Сериозно? Не ме шашкайте така.
Първо ме тресна табелата, после тук, а сега…
Нямах предвид вас, а детенцето ви.
При вас всичко е неочаквано добре.
Честно казано, знам, че изглежда зле… - Разбирам.
Не искате да видите детето си? Това е чудесно.
Какво? - Хич не му трябва такава майка.
Роденото бебе е способно да живее самостоятелно.
Май миналия път срещата не е минала добре?
Ето, това е от сладкарницата долу. Изглежда страхотно.
Защо все се навърташ наоколо?
"Защо"? Вече не си първа младост, мамо.
Мислех, че поне мога да те посещавам.
Ти имаш ли и най-елементарната представа,
как това дете прекара детството си без родители?
"Бабо, аз добър ли съм?"
Все този въпрос чувах.
Дълбоко в сърцето си, това детенце смяташе, че родителите му
го мразят. - Защо е мислел така?
Нацуми никога не се погрижи както трябва за него.
Когато влезе в болница, още повече се отдалечи.
За капак и ти се изнесе от къщи.
Мислеше, че са го изоставили,
защото не е добро дете.
Мислеше си, че ако не е достатъчно добър, хората няма да го обичат.
И ако не е достатъчно забележителен, няма да е нужен на никого.
Затова толкова здраво учи, взе стипендия и записа медицина.
Толкова много усилия.
А ти избяга!
Помниш ли какво каза?
"Просто ме считайте за мъртъв".
Какво искате?
Събуди се съвестта ви?
Жесток сте. Не говорете така.
Казахте, че съм се родил със сребърна лъжичка в устата, нали?
Да.
Доколкото помня, около мен никога не е имало родители.
Но нямам и спомен да съм искал
да имам родители.
Хората могат да живеят и сами.
Връщайте се.
Ама…
Опитва се да хване палеца ви.
Опитва се да живее
самичко.
Разрешете ми само да го докосна.
До скоро.
Ти
мислиш, че може да се срещнеш с него.
Добър ден.
Докторе!
Тук. - Май е паднал оттук.
В шок е.
Пратете носилка на източния вход, бързо!
Къде са старшите? - На операции. Даже и д-р Аизава.
Обширен хемоторакс от дясно. Може да е повреден дроба или скъсан съд.
Спиране на сърцето. - Адреналин и кръвопреливане.
Тачибана ще се забави. Какво ще правим?
Няма време да чакаме никого, ще се справим сами.
Ще приложим "Кламшел" метод. - Двустранна торакотомия? Но…
Напълно осъществимо е, ако го направим двете.
Затоплете помещението, включете ярка светлина.
Да.
Камерни фибрилации. Дефибрилатор на 150.
Ето източника на кървене. - Дефибрилатор - зареден.
Почакай.
Готово. - Пазете се.
Има пулс. - Кръвоизливът е овладян.
Идвам да помогна.
Да сложим няколко шева? - Давай!
Задръж. - Дясно?
Трябва да проверим торакалната аорта. - Ясно.
Няма масивен кръвоизлив, би трябвало да е добре.
Г-н Танака, стигнахме. - Фуджикава, томография!
Кръвното се нормализира.
Методът "Кламшел"? Добра работа.
Супер! Колко е миличко!
Ще мога ли да си го отгледам?
Просто ходете на празниците на детето.
Колкото и да сте заета, ходете на спортните състезания.
Защото бягането "на 3 крака" само с класния, никак не е забавно.
От моите родители ми е останал само един спомен.
Как баща ми ме гали по главата и ми казва:
"Бъди добро момче".
И ни напусна в този ден.
Трябва да сте с детето си.
Достатъчно е просто да сте заедно, двамата.
Това ще е напълно достатъчно.
Трябва да попитам баба ви за съвет как да отгледам детето.
Искам, когато порасне, да прилича на вас.
Тръгваш ли си?
Рано си свършила.
Да.
За вчера… Извинявай.
Всичко това ме плаши.
Външният ми вид и това, което се случва вътре в мен.
С всеки изминал ден,
ставам все по-ужасен.
Колкото и да не ми се иска да е така.
Като че ли…
В онези времена ти блестеше.
Винаги беше на крачка пред мен.
Определено много ти се възхищавах.
Наистина доста си се променил, но…
Моите чувства към теб не са се променили.
Затова е толкова болезнено.
Тази брошка…
Това е първият ти подарък за мен.
Сега ми се струва прекалено старомодна.
Но за първи път я слагаш,
откакто ти я подарих.
И съжалявам за това. - За кое?
Трябваше много по-рано да я сложа.
Защото това незначително, мъничко нещо,
те накара да се усмихнеш.
Стой, стой! - Ще се срещаш с мъж тук?
Да. - Това място изглежда страховито.
Онзи момък от миналото ти, на колко години е? Или не ми е работа?
Ако трябва да бъда точна: Някога е бил момък.
Някога е бил?… В миналото?
Добър вечер! - Добре дошли! Мери Джейн!
Момче… - Истинско име Цунео. Помниш ли?
Къде тук има момче?
Няма значение. Аз съм жена, нали? Хайде, влизайте.
Минете от тук. Моля седнете.
Често ли идваш тук? - От време на време.
Той настоява за това.
Бутилчица вино за двете самотни дами.
Да.
Каквото и да си говорим, благодаря. - За какво?
За думите, които ме накараха да дойда на себе си.
Харесваш ми повече обезкуражена или разярена,
отколкото в образа на отличничка с каменно лице.
Съгласна съм. Тя е толкова скучен човек.
С лице, като куче от реклама на кучешка храна?
Да. - Жена - хибрид!
Хайде да се обичаме безгрижно! - В смисъл?
Не ми обръщай внимание. Дръжте се, дами. Наздраве!
Наздраве! Наздраве! - Отлично.
Взех решение. - Така ли?
Ако страдаме за миналото, не можем да вървим напред.
С други думи? - Да.
Нека поговорим… тримата. - Моля?
По-добре е да знаем чувствата си. Ще кажа на Никсън.
Ще се видим.
Защо се случва всичко?
Тристранно обсъждане.
Говориш ли английски? - Той знае японски.
А сватбата? Нали водя церемонията? - Отде да знам?
Да не се предаде? - Глупак. Ще си я върна!
Давам 1000 йени, че сватба няма да има.
Залагам 10,000 на него. - Защо само на него?
Радвам се, че разбираш.
Искам да се върнем в златните ни дни.
Миналото никога няма да се върне.
Ама тази дрънкулка направо е страхотна!
И никой не трябва да го променя.
Миговете, които преживяваме сега, утре ще са нашите спомени.
Казано иначе, миналото е доказателство, че нас ни има сега.
Сега тръгвам за вкъщи.
До скоро.
Минаха 5 дни. Това е невъзможно.
Шегуваш се. Бебето е живо още?
Доктор Тачибана!
Използвайте го, за да натрупате знания и опит,
за да спасите и други деца в бъдеще.
Няма нищо грешно в тези методи.
В крайна сметка, това е университетска болница.
Доктор Тачибана?
Бебето… - Какво?
Сърцето му спря…
преди 10 минути.
Толкова се бори, това мъниче…
5 дни.
Уверен съм, че това детенце…
Чакало е някой да дойде и да го спаси, нали?
Прости ми.
Съжалявам.
Прости ми.
Какво да правим сега?
Ако някой или нещо от нашето неочаквано или неизвестно минало,
внезапно ни се стовари,
какво ще правим?
От покрива?
Било е самоубийство?
Не.
Това беше нещастен случай.
Не самоубийство.
Гледахте: КОД СИНЬО 2
= Епизод 4 =
Превод: naia Редакция: mrnkaloto
Eastern Spirit ® 2011