МАРГАРЕТ СЪЛАВАН и ДЖЕЙМС СТЮАРТ в американския филм
МАГАЗИНЪТ ЗАД ЪГЪЛА
И с участието на ФРАНК МОРГАН и ДЖОУЗЕФ ШИЛДКРАУТ
Сценарий САМСОН РАФАЕЛСЪН
По пиесата на Николаус Ласло
Музика2222 ВЕРНЕР ХАЙМАН
Оператор УИЛЯМ ДАНИЪЛС
В останалите роли ФРАНК МОРГАН, САРА ХЕЙДЪН
ФЕЛИК БРЕСАРТ, УИЛЯМ ТРЕЙСИ, ИНЕС КОРТНИ, ЧАРЛС СМИТ и др.
Режисьор ЕРНСТ ЛЮБИЧ
Това е историята на "Матушек и компания" -
г-н Матушек и хората, които работят за него.
Точно на ъгъла на ул. "Андраши" и ул. "Балта" в Будапеща, Унгария.
Добро утро. - Добро утро.
Винаги прав, а? - Не е твоя работа.
Не боли да подраниш малко. - За какво? Защо? Кой ви вижда - аз.
А мен кой вижда? Вие. И какво от това?
Може ли да си дадем един на друг повишение? Не.
Какво прави с този велосипед? Дано не те види г-н Матушек.
Кажете му. Знаете ли къде бях снощи,
докато вие си киснехте краката в гореща вода?
Скъсах се от търчене за г-жа Матушек.
"Пепи, иди при шивача". Връщам се: "Пепи,
моля те, донеси един пакет от бакалницата".
Добро утро. - Добро утро, г-це Крачек.
Как е малкият? - По-добре. Извикахме д-р Хегедуш.
Той взема много скъпо. - Какво да правим.
Спирам цигарите за няколко седмици. - Добро утро.
Добро утро. - Чудесна сребърна лисица!
Благодаря. - Сигурно е много скъпа.
Да, толкова се колебах, преди да я купя.
Казвах си: "Не мога да си я позволя".
Но си казах: "Не, аз имам право". - И той каза: "Добре, купувай я".
Стига се прави на умен. - Добро утро.
Пепи, ще ми донесеш ли една сода. - Какво има, синко?
Не си добре? - Нищо ми няма.
Добро утро на всички! - Добро утро.
Да ви кажа ли един виц? - Не.
Какво ви става? Още не сте се събудили? Вижте мен.
Не съм спал и на половина колкото вас.
Да си кажа право, снощи беше голяма веселба.
Не искаме да знаем момичето. - Кралик, как беше снощи вечерята?
Да, вярно. Снощи г-н Кралик е бил на вечеря при шефа.
Разкажете всичко. Вече съдружник ли сте с него?
Не говори смешки! - Как мина?
Беше много приятна вечер. Много ми хареса.
На бас, че храната е била добра. - Вярно ли е, че г-жа Матушек
си е направила пластична операция? На колко години изглеждаше снощи?
На 40. - Направила си е.
Мисля, че г-жа Матушек е много красива жена.
А кой каза, че не е? - Не правете от мухата слон.
Не съм казвала, че не е красива. - Но нали казах, че е красива?
Значи добре, казвате. - Седем блюда, без ордьоврите.
Сигурно сте седели до г-жа Матушек? - Да, и какво?
Били сте блестящ. - Не, опитвах се да науча нещо.
Ето ви содата. - Благодаря, Пепи.
Малко прекалих с гъшия дроб снощи. - Какво има? Не беше ли хубав?
Слушайте, Вадаш. Един момент. Елате. Чухте ли какво каза той?
Случайно да съм направил обидна бележка?
Казах само, че съм прекалил с гъшия дроб.
Точно така!
Малко съм прекалил с гъшия дроб. Нито дума повече, нито по-малко.
Добро утро, г-н Матушек. - Добро утро.
Добро утро, г-н Матушек.
Кой сложи този куфар за 32,50 на витрината?
Аз, г-н Матушек.
Според мен е добре. - Благодаря, г-н Матушек.
Пепи. - Да, г-н Матушек?
Отскочи до аптеката отсреща и ми вземи малко сода бикарбонат.
Позволете, г-н Матушек.
Заповядайте, г-н Матушек.
Пирович. Искаш ли да чуеш нещо забавно?
Да, какво? - Писмо от момиче.
"Сърцето ми трепереше, докато влизах в пощата.
И ето, ти беше там, в кутия 237. Извадих те от плика и те прочетох.
Да, прочетох те. О, скъпи приятелю". - Какво беше това?
И аз исках да си купя енциклопедия. - Енциклопедия ли?
Ами настъпва момент, когато ти омръзва
да ходиш по кафенета и забави и решаваш да се усъвършенстваш.
Искаш да научиш нещо за изкуството, литературата, историята...
Как живеят хората в Бразилия. - Какво общо има с писмото?
Знаеш, не мога да си позволя нова енциклопедия.
Затова реших да прегледам обявите във вестника
и попаднах на друга страница. Чакай, тя е в мен. Ето, чети.
"Съвременно момиче иска да си кореспондира анонимно
с интелигентен симпатичен млад мъж.
Адрес: Скъп приятел, пощенски клон 15, кутия 237".
Знам тези обяви. Вестниците са пълни с тях. От кога си пишете?
Вече четири писма. - Четири писма.
Освен това не е обикновено момиче. Чуй само.
"Висок ли си, или нисък? Сини ли са очите ти, или кафяви?
Не ми казвай. Какво значение има, щом мислим еднакво?"
Хубаво е.
Нали? Чакай малко.
"Ежедневието и без това е пълно с грижи.
За толкова прекрасни, велики неща може да говорим в този наш свят.
Защо да губим безценни мигове за това как си вадим хляба?
Затова нека не го правим". - Г-н Кралик!
Да, г-н Матушек?
Мога да купя две дузини кутии за цигари от "Братя Миклош".
Какво ще кажете? Според мен са прекрасни.
Отворете я.
Не са за нас, г-н Матушек. - Не я чухте. Изсвири "Очи чорние".
И 9-та симфония на Бетовен да беше, пак щях да откажа. Не ми харесва.
Как успяхте да решите толкова бързо? В този занаят съм от 35 г.
и ми трябваше цял час да разбера, че кутията ми харесва.
Разбира се, вие знаете много повече от мен. Г-н Вадаш.
Идвам, г-н Матушек. - Г-це Новотни.
Какво ще кажете за това? Искам честното ви мнение.
Не се влияйте от мен. Искам само мнението ви.
Е, госпожице? - Според мен хората,
които пушат цигари и обичат тази мелодия, ще я харесат.
Според мен ще направи от пушачите любители на музиката и обратното.
Невероятна е! - Да, г-н Кралик, размислихте ли?
Все пак аз не ви съветвам. - Посочете поне една причина.
Да речем, че човек пуши по 20 цигари на ден.
Това значи, че 20 пъти на ден трябва да отваря кутията
и да слуша "Очи чорние". Направо ужасно!
А кожата е изкуствена. Лепилото е лошо.
След две седмици ще остане само с "Очи чорние".
Не е нужно да ми казвате, че е изкуствена кожа. Знам.
Вие продавайте, нека аз да купувам. - Извинете, г-н Матушек.
Миклош е на телефона за кутията за цигари.
Миклош, да.
Да, г-н Миклош?
Може ли да ви звънна след 5 минути? Искам още малко да помисля.
Не, не е за цената. Просто не съм сигурен в самата идея.
Да, г-н Миклош. Какво?
Не можете да ме изчакате 5 минути да реша?!
Тогава трябва да ви кажа "не"! Съжалявам.
Добро утро.
Хубава чанта, нали? - Да, много.
Вносни модели. Имаме от свински бокс, от крокодилска кожа,
със или без аксесоари. - Всъщност не съм дошла за чанта.
Прощавайте. Какво ще желаете да ви покажа?
Не съм дошла да купувам. - Прекрасно!
Ако желаете само да погледнете, заповядайте.
Да, благодаря.
Мога ли да се видя с г-н Матушек?
За съжаление г-н Матушек е доста зает в момента.
Но ако желаете, мога да го повикам. - Ще ви бъда задължена.
Но ако ми съобщите желанията си, може би ще успея да ги изпълня.
Забелязах на витрината, че ще правите лятна разпродажба.
Да. Всичко в магазина се намалява с 25 %, някои стоки дори с повече.
Ето, например, тази кутийка.
Вчера нямаше по-евтина от 3,90, днес я продаваме за 2,25.
Да, истински удар. - Да, днес всичко е истински удар.
Да, сигурно ще бъде доста препълнено.
Много съобразително да дойдете по-рано.
Сигурно ще имате късмет...
Може и да ви потрябват и още работници.
Да, може би. - Може би ще вземете мен.
Търся работа.
Това не беше много хубаво от ваша страна да ме разигравате така.
Много съжалявам. Ще ми помогнете ли
да получа работа тук. - Да, но няма свободни места.
Нали казахте, че ще ви трябват хора заради наплива?
Огледайте се. Нали виждате какъв е напливът.
Прощавайте. - Да, госпожо.
Колко струва онзи колан на витрината, на който пише 2,95.
2,95. - А, не!
Не искате ли да знаете какво мога? - Ако можех, щях да ви помогна.
Не съм неопитно момиче. - Няма начин.
2 г. работех в Блашек. Сама напуснах.
Преди това работех при "Братя Лацки".
Дори да сте работили при "Минц и Крамер".
Знам как се поддържа висшата клиентела.
Тук не работим с такива хора. - А с какви работят Блашек?
Биха ме взели обратно още сега.
И защо не се върнете? - Това е друга история.
Ако зависеше от мен, щях да ви назнача веднага.
Защо не ме пуснете при него? - Не е в настроение днес.
Ще рискувам. Може да го ободря.
Скъпа госпожице, от 9 г. работя тук и познавам г-н Матушек.
Мога да предвидя всяка негова реакция.
Всяка негова дума, разбирате ли? - Г-н Кралик?
Само един момент, ако обичате. - Извинете.
Значи знаете всяка моя реакция, а?
Знаете ме на пръсти. Знаете какво мисля,
още преди да съм си го помислил.
Не само сте гений, но и телепат. Както и да е.
Добро утро, госпожице. Аз съм г-н Матушек.
Добро утро, г-н Матушек. - Моля, седнете.
Ако ми кажете къде е проблемът, мога да ви уверя,
че думата невъзможно я няма в речника на "Матушек и компания".
Радвам се да го чуя. - Напълно искрен съм.
Г-н Матушек. Бях в "Блашек и компания".
О, в моя магазин ще откриете по-хубави неща.
Исках да кажа, че работех там.
Търся работа. - Невъзможно е! Дума да не става!
Нямам време, много съм зает.
Много съжалявам. Боя се, че само си изгубихте времето.
Трябва да започна работа. - Г-н Кралик.
Един момент, г-н Матушек. Пробвахте ли в магазина на Баум?
Щанд по щанд. - Ами не знам какво да ви кажа.
Може след инвентаризацията. - Кога ще е?
След седмица. - Г-н Кралик!
Момент, г-н Матушек. - Нека ви оставя адреса си.
Ако ни потрябва нов човек, ще ви потърся.
Аз съм Клара Новак. Ул. "Дуна" 42. Телефон: 24-64-22.
Това е зеленчуковият магазин. Търсете Йохана и кажете,
че имате делово съобщение за Клара. - Разбрах.
Да, г-н Матушек? - Затворете вратата.
Защо ме поставихте в такова положение пред целия магазин?
Съжалявам, но вината не беше моя. - И чия беше вината? Моя?
Ами да. - Какво ви става, Кралик?
Вие сте ми най-старият служител. Опитвам се да покажа колко ви ценя.
Каня ви в дома си. - Много съм ви благодарен.
По странен начин го показвате.
Разчитам на преценките ви, а вие при всеки повод ми противоречите.
Каквото кажа аз, вие казвате - не. - От днес нататък ще казвам:
Да, г-н Матушек; разбира се, г-н Матушек.
Добре си прекарахме снощи, нали? - Да, г-н Матушек.
Много се забавлявах, а вие? - Да.
Радвам се. Онова стихотворенийце, дето го написахте в албума
на г-жа Матушек сам ли го измислихте?
Ами, на половина. - Какво имате предвид?
Половината от Шекспир, половината - от мен.
Промених малко реда, за да съответства на случая.
На г-жа Матушек много й хареса. - Благодаря.
Голямо впечатление й направихте.
Г-жа Матушек мисли много за вас,
а аз мисля много за г-жа Матушек.
Г-н Матушек. Мисля, че намерих купувач за кутията за цигари.
Каква цена да й сложа? - Да видим сега.
Ние ги взимаме по 2,85, май ни дават и 5 % отстъпка...
Оставете на мен, г-н Матушек. - Да.
Вижте, няма смисъл да чакате. Ако се отвори място, вие ще сте първата.
Един момент. Кажете, вие бихте ли купили такава кутия?
Г-н Матушек, в момента не бих могла да купя нищо.
Не, не, интересува ме вашето ви мнение.
Не се влияйте от мен. Искам вашето мнение. Харесва ли ви тази кутия?
Да, според мен е хубава. - Така ли? Защо?
Защо? - Да.
Мисля, че е романтична. - Какво романтично има?
Ами... цигари и музика.
Не знам. Кара ме да мисля за... луна...
цигари и музика. - Ето ви женската гледна точка.
Да, г-н Матушек.
Г-н Матушек? - Да, госпожице?
За колко я продавате? - 4,25.
4,25? - Да, 4,25.
Това е жив удар, жив удар!
Добро утро, госпожо. Красива кутия, нали?
О, да. Кутия за бонбони, нали?
Да, госпожо. Кутия за бонбони, и то доста необичайна.
Мога ли да ви я отворя?
Да, госпожо. Това е "Очи чорние". Класика.
Не, от това нищо не става. Как изобщо им хрумват такива идеи?!
Всеки път, когато вземаш бонбон, трябва да слушаш тази песен!
Не бих могла да купя такова нещо. Много е глупаво.
Разбирам ви. Някои клиенти харесват това, което вие не харесвате.
Продадохме доста такива, особено на жени.
Всички имаме слабост към бонбоните,
и като казвам слабост, нямам нищо против бонбоните.
Но понякога сме склонни малко да прекаляваме с тях.
Имате ли представа колко бонбона изяждате на ден?
Никога не съм ги броила. - Там е работата.
Взимаме си бонбонче, после още едно
и неусетно качваме няколко килограма.
После започват мъките. Масажи, нагревки...
На мен ли ги разправяте?
А тази кутийка събужда бонбонената ви съвест. Именно така е замислена.
Когато я отворите, тази песничка ви казва:
"много бонбонки, внимавай в картинката!"
Колко струва? - 5,50.
Намалено от 6,95. Направо удар.
Вземам я. - Благодаря ви, госпожо.
Е, какво ще кажете сега?
Тези, които обичат да пушат бонбони и да слушат цигари, ще я харесат.
Така, сега не се влияйте от мен.
Искам мнението ви. Честното ви мнение, нищо повече.
Добро утро. - Добро утро, господине.
Специална разпродажба.
Кутии за цигари, намалени от 5,50 на 2,29.
Добро утро. - Добро утро.
Довечера ще бъда на вечеря. - С шефа?
Не, той вече не ме кани. Ти как го разбираш?
Предавам се. Трудно е да му се угоди напоследък.
Да, дори вече не говори с мен.
Дано е в настроение, защото ще го моля за повишение на заплатата.
Повишение? - Да.
Пирович, може ли да ти задам личен въпрос?
Много е поверителен. - Разбира се.
Да речем, че мъж като мен реши да се ожени.
Чудесно! За теб няма нищо по-хубаво. Кое е момичето?
Чакай. Какво казах? Казах да речем. Казах мъж като мен, не казах аз.
Колко ви излиза животът на двамата с г-жа Пирович? Без да броим децата.
Защо да се лъжем.
Добре, да речем, временно.
Става. Да. И то чудесно. Никакъв лукс, естествено.
А ако мъжът вземе апартамент с три стаи: дневна, спалня и трапезария?
За какво са ти три стаи? И денем ще стоите в спалнята.
А къде ядете? - В кухнята.
Ще си вземеш хубава голяма кухня. - А гостите?
Ти да не си посланик? Кого ще приемаш?
Ако някой наистина ти е приятел, ще дойде след вечеря.
Не. - Да.
Добро утро. - Добро утро.
Как е съпругата ви? - Боже мой!
Забравих да се обадя на д-р Хегедуш.
Нещо сериозно ли е? - Не, нищо й няма.
Защо тогава ще му се обаждаш? - Ако не му се обадя, ще дойде.
Извинете. Най-добре да му се обадя веднага. Дано не съм закъснял.
Г-це Новак. - Да, г-н Кралик?
Забелязах, че вчера бяхте с жълта блуза на светлозелени точки.
Не, грешите, г-н Кралик. Беше зелена блуза със светложълти точки.
Всички я харесаха. Не помня да съм ви правила забележка за вратовръзката.
И ако мислите, че не мога да кажа нищо за тях, питайте г-н Вадаш.
И оставете блузата ми на мира.
Г-н Матушек смята, че е моя работа.
Точно така, аз съм ви подчинена.
От днес нататък ще ви описвам какво ще облека.
И преди да си попълня гардероба, шивачът ми ще ви изпрати мостри!
Не ме интересува какво носите, щом искате да приличате на цирково пони!
Имам си достатъчно грижи и без вашата блуза...
Вчера продадох стоки за 99,50. Не е лошо за дъждовен понеделник.
Казахте ли това на г-н Матушек? - Да.
А той какво каза? - Да не идвате повече с тази блуза.
Добро утро.
Хванах го на късмет. Спестих пари, а това е важно като си женен.
Тази вратовръзка става ли за работа? - Нищо й няма. Кажи кое е момичето?
Сещаш ли се за момичето, с което си пишех?
Да, на културни теми. - Да.
След време стигнахме до темата за любовта.
На съвсем културно равнище. - Че може ли иначе в писмо?
Тя е най-прекрасното момиче на света. - Красива ли е?
Тя има такива идеали и поглед върху нещата, тя е над днешните момичета.
Значи не е много красива. - Не, не го казвай.
Извинявай. Важното е, че ти харесва. - Да, надявам се.
Какво? Обичаш момиче, а още не знаеш дали ти харесва?
Точно там е работата. Още не съм се срещал с нея.
Още не си се срещал? - Постоянно отлагам и отлагам.
Толкова ме е страх. Това момиче смята,
че съм най-прекрасният човек на света.
И има шанс да се разочарова. - Да, има шанс.
От друга страна... - И ти можеш да се разочароваш.
Не смея дори да помисля.
Пирович, ти някога получавал ли си премия?
Да, веднъж.
Шефът ти връчва плика, ти се чудиш колко има вътре
и не искаш да го отвориш.
Докато пликът е затворен, ти си милионер.
Отлагаш и отлагаш мига, но не можеш да отлагаш вечно.
Довечера имаме среща в 20:30 ч., в едно кафене.
Червен карамфил? - Да.
Тя си отбелязва с такъв страниците на "Ана Каренина".
Аз ще го нося на ревера. От няколко нощи не спя.
Сигурен съм, че ще бъде красива. - Дано не е много красива.
Какъв шанс има такъв като мен? - Искаш обикновено момиче?
Не, не. Ти чукай на дърво.
Само нормално, красиво момиче.
Нищо повече.
Благодаря, приятелю. Добро утро на всички.
Задръж рестото, прати сина си в колеж.
Благодаря, господине.
Предполагам, че се чудите откъде имам толкова пари.
Не, не се чудим. - Как така?
Казах просто, че не се чудя.
Добро утро, г-н Матушек.
Тази витрина изглежда ужасно. На цялата улица няма по-лош магазин.
Чудно е, че изобщо имаме някакви клиенти.
Довечера ще останете след работно време да я подредим.
Трябва да се измъкна. - Няма начин, Клара.
Имам важна среща в 20:30 ч.,
а трябва да мина през вкъщи да се преоблека.
Илона, забеляза ли блузата ми вчера? Зелената.
Със светложълтите точки. Беше великолепна.
Наистина ли? Смятам да я облека.
Ало?
Здравей, скъпа.
Спеше и не исках да те безпокоя. Прибрах се късно и реших,
че може би ще искаш да се наспиш.
Не, не, не се сърдя. Добре ли прекара?
Да, това е важното, нали?
Какво?
Хиляда?
Но, Ема, не разбирам. Миналия понеделник ти дадох.
Не, не се оплаквам. Все пак, доста пари са.
Добре, ще ги пратя възможно най-скоро.
Да. Довиждане.
Влез.
Какво има? - Г-н Матушек, искам да поговорим.
Важно ли е? - За мен е важно.
Важно ли е за "Матушек и компания"?
Не точно. - Съжалявам, зает съм.
Елате по-късно.
Извинете, господине. - Какво има сега?
От няколко дни вашето отношение към мен се променя.
Така ли? - Да, г-н Матушек.
И наистина не го разбирам. Все пак си върша работата.
Не ви ли се плаща за това? - Да, господине.
Всеки месец? - Да, господине.
В такъв случай, всичко е наред, нали?
Да, г-н Матушек.
Срещна ли се с него? - Повече не мога да издържам.
Какво иска този човек от мен? Защо постоянно се заяжда?
Ти си най-старият му служител. - Чудесна причина!
И с мен се заяжда. Онзи ден ме нарече идиот. Какво да направя?
Казах: "Да, г-н Матушек, идиот съм".
Може да има някакви делови проблеми или неприятности с жена си.
Вярно ли е, Пирович? Вярно ли е, че има неприятности с жена си?
Не знам, не е моя работа. Говоря с Кралик, вие какво искате?
Нищо не знам. Оставете ме на мира.
Кралик, не действайте прибързано. Не сега, когато милиони хора
са без работа. - Ще си намеря работа другаде.
Можеш ли? Да си говорим честно. - Ще рискувам. Не съм страхливец.
Не ме е страх. - А мен ме е страх. Имам семейство.
Аз нямам. - Все пак помисли.
Онези хубави писма, нали?
Това е платено, оставете го долу.
Г-н Кралик, трябва ли да остана довечера? Все пак съм дете.
Не, не трябва да оставаш. - Наистина.
Да, ще се разбера с г-н Матушек. - Благодаря, г-н Кралик.
Да ви помогна, г-н Кралик? - Не, благодаря.
Сложих всички вносни чанти там, на рафта. Нали там ги искахте?
Кажете, ако нещо не е наред.
Откога ви интересуват моите представи за порядък?
Искам да сте доволен от мен. Аз съм ви подчинена.
Няма нужда да го повтаряте. - Нямах предвид това.
Независимо какво мисля за вас лично, смятам, че всеки, който работи с вас
и не се възползва от това до края, е просто тъп.
Какво по-точно? Какво мислите за мен лично?
Не ме интересува какво говорят другите за вас,
за мен вие сте джентълмен. - Е, опитвам се.
Нямате представа какъв е животът на едно работещо момиче.
Какво ли не търпят момичетата в някой магазин.
Работех при "Братя Калвеш и синове".
На синовете нищо им нямаше, но братята. Затова тук ми харесва.
Когато кажете, г-це Новак елате в склада да подредим чантите,
вие наистина имате предвид редене на чанти.
Това аз наричам джентълмен.
Да, аз не смесвам чантите и удоволствието.
Г-н Кралик. За онази блуза, аз...
Прощавайте, бях длъжен да го направя. - Радвам се, че го направихте.
Знаете ли, премислих и вие сте прав, блузата беше ужасна.
Не, не е ужасна. - Да, беше.
Тогава не исках да си призная. Все пак съм жена.
Ние мразим да си признаваме грешките.
Вие за първи път проявявате разум.
Голяма промяна, г-це Новак. - Знам, г-н Кралик.
Продължавайте така и ще се разбираме много добре.
Благодаря ви, г-н Кралик. - За нищо, г-це Новак.
Довечера смятах да облека онази блуза. Имам среща със...
Довечера? Не чухте ли, г-н Матушек. Трябва да останем
и да подредим витрината. - За малко да забравя!
Да.
Не е ли възможно да ме пуснете довечера?
Тогава и г-н Матушек ще ме пусне.
Ето затова съм бил такъв джентълмен! - Не ви разбирам.
Искате да си тръгнете довечера? - Налага ми се.
Нямате късмет. Такъв прозрачен номер! Замалко да се хвана.
Трябва да си тръгна довечера! Важно е.
Последните месеци само ме ядосвате, а сега имате нахалството...
И вие не бяхте мил с мен. Каквото правя, все е грешно.
Опаковам нещо - не е така. Ако направя предложение,
което, понякога е добро... Дори не ме слушате.
Всичко трябва да става по вашему, а после пак не ви харесва.
Когато за първи път влязох в този магазин,
бях пълна с енергия, а сега съм нищо!
Вие ме лишихте от характер. Вие сте диктатор, това сте вие!
Нека ви кажа нещо. Съвсем скоро може да не трябва да работя повече,
и тогава наистина ще ви кажа какво мисля за вас!
Колкото до онази блуза, смятам, че е прекрасна!
Изобщо не ми харесвате, г-н Кралик!
Г-н Матушек, може ли за момент? - Какво има?
Дали е възможно да отсъствам довечера?
Да видим. Трябват ни трима души за витрината.
Г-н Кралик! - Да, г-н Матушек?
Можете ли да минете без г-ца Новак?
Бих искал да говоря с вас. - И вие ли искате да си тръгнете?
Ще ви бъда задължен, ако... - Защо всички искат да си тръгнат?
Толкова ли ви интересува моят магазин? Веднъж да ви помоля...
Ако знаех от вчера... - Ясно, трябва ви специална покана.
Другия път ще ви пратя паметна плоча.
Г-н Матушек, обсъдих всичко с г-н Кралик.
Знам неговите идеи. С г-ца Новотни ще успеем
да подредим витрината с новите стоки.
Питам ли ви? Какво значи "обсъдихме с г-н Кралик"?
Чий е този магазин? - Да, г-н Матушек.
Е, искате да си тръгнете, г-н Кралик?
Ще се оправим и без вас. - За първи път ви моля за услуга.
Ако не беше толкова важно... Вече ви освободих.
С духов оркестър ли да ви изпратя?! - Несправедлив сте.
Аз съм несправедлив?! Веднъж в годината моля
шестима дами и господа, когато съседния магазин
е два пъти по-голям, а има само четирима.
Добро утро, госпожо. Да ви покажа нещо?
Имате ли мъжки пътни чанти с ципове?
Имаме всякакви мъжки пътни чанти. - Много ви благодаря.
Само обикалям вместо съпруга си. Той ще дойде утре.
С удоволствие ще го обслужим, мадам. - Приятен ден.
Шест дами и господа, които дни наред стърчат тук
и си разправят вицове и филми,
докато аз плащам газта, наем, тока, данъците и техните заплати.
Добро утро. "Матушек и компания".
Какво? Да, един момент.
Г-н Пирович!
Да? Мамо, нали ти се обадих. Представи си, мамо,
ще подреждаме витрината след работно време,
та няма да вечеряме с Ласло. Нали е чудесно?
Да, знаех, че ще се зарадваш. Дочуване, мамо.
Шест души моля един ден в годината да бъдат така добри
да подредят една витрина, а вие имате нахалството, г-н Кралик -
най-старият служител в магазина...
И вчера ми говорихте така. Какво направих вчера?
Цяла седмица се отнасяте така с мен, без никаква причина.
Без причина.
Може пък да имам повече причини, отколкото си мислите.
Ясно е, че не сте доволен от мен.
Сам си правете изводите.
В такъв случай, ми остава само едно.
Може би е най-добре да си кажем довиждане.
"Матушек и компания". Да, г-жо Матушек, тук е.
Г-жа Матушек на телефона. - Здравей, Ема.
Не, не, няма да се върна довечера.
Да, добре. Да, добре, ще ги пратя веднага.
Сложете 1000 пенгьо в един плик и накарайте Пепи
да ги занесе на г-жа Матушек веднага.
Пепи го няма. Има много доставки и няма да се върне до обяд.
С г-н Кралик ще обядваме при Фараго, само на няколко преки от вас.
Можем да ги занесем. Нали, г-н Кралик?
Да. - Не, благодаря, г-н Кралик.
Г-н Вадаш. - Да? Г-н Матушек?
Не искам да ви развалям обедната почивка, но...
Няма проблеми, за мен ще бъде удоволствие.
Благодаря ви. - Няма защо.
Г-н Кралик, ще дойдете ли в кабинета ми,
бих искал да поговоря с вас? - Да, господине.
Успех!
Да, господине? - Г-н Кралик,
цял ден мисля за това, което казахте сутринта.
Много съжалявам, боя се, че си изтървах нервите.
Не, не, според мен бяхте прав.
Аз наистина смятам, че ще бъдете по-добре някъде другаде.
Наистина ли, господине? - Да, сигурен съм.
Е, май няма какво повече да се каже.
Да видим сега. Полага ви се една месечна заплата.
200 пенгьо. Нали така? - Да.
Подпишете тази разписка, ако обичате.
Ето препоръка, която няма да ви навреди като си търсите работа.
Благодаря.
Е, мисля, че вече можем да си кажем довиждане.
Довиждане, г-н Матушек. - Довиждане.
Е?
Какво стана?
"На вашето внимание: Бих искал да заявя, че г-н Алфред Кралик,
напусна службата си при мен по свое желание.
Г-н Кралик започна в "Матушек и компания" преди 9 г. като чирак.
С усърдие успя да стигне до продавач.
През последните 5 г. беше нашият най-добър продавач.
Той е надежден, способен, изобретателен.
Препоръчваме го безрезервно.
Желаем му от сърце успех в бъдещата кариера.
Хуго Матушек."
Кралик, още не мога да повярвам. Няма причини.
Шефът няма нужда да ти дава обяснения.
Това е едно от предимствата да си шеф.
Е, искам да си тръгна довечера.
Тръгнах си, и то как. - Няма ли да ходиш на срещата?
Не, не мога да се срещна с нея довечера.
Сутринта имах работа, бъдеще, а сега...
Боя се, че преувеличава в писмата си.
Малко се фука. И тя ще очаква да види много важен човек.
А днес нямам настроение да се правя на важен.
Е, аз...
Скъпи ми Кралик, мисля, че говоря от името на всички,
като казвам, че това е шок и изненада.
Всички смятаме, че губим един чудесен колега
и ти желаем успеха, който с право ти се полага.
Кралик, скоро ще се видим пак. - Разбира се.
Ако нямаш работа някоя вечер...
Знаеш къде живеем. - Добре, Пирович. Довиждане.
Довиждане.
Е, Илона, ще ми бъде мъчно за теб.
Аз не разбирам... - Нищо ново.
Случва се постоянно, един уволняват...
Довиждане, Илона. - Довиждане, г-н Кралик.
Флора, като проверяваш дневника ми с продажбите,
ще видиш, че съм зачеркнал квитанция № 5.
Довиждане.
Г-це Новак, ако имам нещо общо с това, че не ви пуснаха, съжалявам.
Аз съм виновна, че се забъркахте в тази каша. Съжалявам.
Няма нищо. - Вярно, че не се разбирахме.
Доста се карахме. Но да изгубиш работа в такова време,
не го желая и... - И на най-големия ти враг, знам.
Не го казах аз. - Хайде да не се караме повече.
Довиждане. - Довиждане, г-н Кралик.
Да? Добре.
Така ли?
Кога можете да дойдете тук?
Да, елате веднага. Да. Ще ви чакам тук.
Можете да си тръгвате. Утре ще довършим витрината.
Извинете. Приятна вечер!
Ало? Г-ца Хояш? Г-н Пирович се обажда, приятелят на г-н Кралик.
Да, знам, че още го няма. Ще му кажете ли, когато се върне,
че довечера няма да работим и ще мина да го видя.
Да, благодаря.
Нали нямате нищо против, г-н Матушек?
Сигурно му е много тежко сега, та реших...
Не ми обяснявайте какво правите след работно време.
Това си е ваша работа. - Благодаря!
Да не би да сте размислили случайно, г-н Матушек?
Нали ви освободих? Хайде, вървете си.
Нямаше по-добър от него, г-н Матушек, защо го пуснахте?
Предупреждавам ви, г-н Пирович. - Животът му мина в този магазин.
Беше ви почти като син.
Вие се гордеехте с него. Канехте го постоянно у вас.
Искате ли да си запазите работата, г-н Пирович?
Да, г-н Матушек. Аз имам семейство. Две деца.
В такъв случай, не се бъркайте и си вървете у дома.
Да, г-н Матушек.
Лека нощ, г-н Матушек. - Лека нощ.
Лека нощ, г-н Матушек. - Лека нощ, Вадаш.
Простете, г-н Матушек.
Не съм сигурен дали предадох съобщението от г-жа Матушек.
Тя ми каза да ви напомня да й се обадите,
ако решите да не работите до късно. - Да, казахте ми, Вадаш.
Последния път, когато имах удоволствието
да бъда у вас, беше преди няколко месеца,
когато ме пратихте за онова куфарче. Помните ли?
Днес зърнах новата ви трапезария. Много е изискана.
Мога да си представя как изглежда с всички запалени лампи на вечеря.
Сигурно е зашеметяващо. - Благодаря ви, Вадаш.
Лека нощ, г-н Матушек. - Лека нощ, Вадаш.
Г-н Матушек? - Добър вечер.
Моля.
Значи е вярно? - Боя се, че да, г-н Матушек.
Ето пълния доклад от нашите агенти. Двама от най-добрите ни хора.
Доклад за г-жа Ема Матушек. На 6 декември г-жа Матушек
напуска жилището си на ул. "Велаш" № 23 в 20:45.
Отиде пеша на ул. "Карто", където хвана такси.
В 21:03 таксито спря на улиците "Трантер" и "Бралтер".
Там при г-жа Матушек влезе един млад мъж.
Г-н Матушек, подозренията ви се оправдаха. Един от служителите ви е.
И двамата ни агенти го разпознаха после като г-н Вадаш.
Вадаш?! - Да.
Ференц Вадаш. Площад "Дунав" 56.
При вас работи такъв човек, нали?
Да, да...
От 22 години съм женен.
22 години бях горд с жена си.
Е, тя явно не е искала да остареем заедно.
Пратете ми сметката, ще я платя незабавно.
Благодаря, г-н Матушек.
Лека нощ. - Лека нощ.
Добър вечер!
Ало? Не, г-жо Матушек, г-ца Костас се обажда. Добър вечер.
Кой? Пепи? Не, Пепи не се е върнал още.
Доколкото разбрах, вие сте го пратили някъде, г-жо Матушек.
Не може да бъде! Забравил да вземе шишето с парфюма от Шабо.
Каква трагедия!
Добре, ще го наредя аз него дребния мошеник!
Приятно прекарване, г-жо Матушек. Лека нощ!
Г-н Матушек! Недейте! - Бягай, бягай!
Защо не влезеш, Кралик? Според мен трябва да отидеш на срещата.
Пирович, направи ми тази услуга и занеси бележката.
Добре. - Не искам да знам как изглежда.
Ако е грозна - стигат ми лошите новини за днес.
Ако е красива - ще е още по-сложно. Не ми казвай.
Няма. Как се казваше онази книга? - "Ана Каренина" от Лев Толстой.
"Ана Каренина" и червен карамфил между страниците.
Червен карамфил, червен...
Виждаш ли нещо? - Един момент.
А, това се казва красиво момиче. - Сериозно?
Много красиво, но няма книга. - Няма книга?
Един момент, мисля, че я видях. Точно тук, до витрината. Да.
"Ана Каренина" от Толстой. - Точно така.
И карамфил.
Не мога да видя лицето, седнала е под закачалката.
Има кафе на масата. - Така ли?
Поръчва си сладкиш.
Кралик, топи си сладкиша в кафето. - Че защо не?
Добре де, добре.
Сега се навежда напред...
Виждаш ли я? - Да...
Хубава ли е? - Много.
Наистина? - Да.
Бих казал, че прилича... Има нещо от...
От Клара.
Клара? Г-ца Новак от магазина? - Кралик, признай си, че Клара
е много хубаво момиче. Аз винаги съм я харесвал.
Да, най-подходящия момент да говорим за нея.
Ако не ти харесва г-ца Новак, и това момиче няма да ти хареса.
Защо? - Защото е г-ца Новак.
Сега...
да занеса ли бележката на келнера? - Не.
Ще оставиш горкото момиче да чака? - Че защо да не чака?
Шести месец се кара с мен всеки божи ден.
И все пак, тя е писала онези писма, драги.
Да, за мое най-голямо съжаление.
Довиждане, Пирович. - Довиждане, Кралик.
Благодаря ти.
Извинете, госпожице, може ли да взема този стол?
Не, не може! Чакам един човек, трябва да дойде всеки момент.
Разбира се.
Карамфил, а?
Преди няколко дни имахме случай с рози. Чудесно стана, чудесно!
Преди около три месеца имахме много тъжен случай с гардении.
Тя чакаше, но никой не дойде. После като чистехме кафенето,
под една маса намерихме друга гардения. Представяте ли си?
Мъжът дошъл, погледнал я и хвърлил гарденията.
Вашият часовник не избързва ли? По моя е 20:27, а по вашия - 20:31.
Не се притеснявайте. Такова хубаво момиче.
Ако той не дойде, ще взема да си закича един карамфил.
Келнер! - Да, господине.
Здравейте, г-це Новак. - Добър вечер, г-н Кралик.
И аз имах среща тук. Да сте виждали г-н Пирович?
Не, не съм. - Добре.
Е, ще изчакам.
Може ли да седна? - Не, и аз имам среща, г-н Кралик.
Да, спомням си. Да.
Вашият приятел изглежда закъснява.
Ще ви бъда благодарна, ако си спестите остроумието.
Имахте лош ден и... Сигурно се чувствате зле...
Зле? Аз? За това, че напуснах?
Когато се върнах вкъщи по телефона получих две предложения за 5 минути.
Поздравявам ви! Успех!
Виждам, че четете "Ана Каренина" на Толстой.
Имате ли нещо против? - Не, не...
Не очаквах да ви видя в кафене с Толстой. Това е изненада.
Не знаех, че обичате голямата литература.
Много неща не знаете за мен, г-н Кралик.
А чели ли сте "Престъпление и наказание" от Достоевски?
Не, не съм. - А аз съм.
Много неща не знаете за мен, г-це Новак.
Всъщност, може би много неща не знаем един за друг.
Хората рядко опитват да проникнат под повърхността
и да открият дълбоката истина.
Не искам да проникна под вашата повърхност, г-н Кралик,
защото знам какво ще открия. Вместо сърце - чанта.
Вместо душа - куфар.
Вместо разум - запалка.
Която не работи.
Много добре казано.
Да. Сравнението на моя разум със запалка, която не работи.
Да, доста интересна смесица
от поезия и злоба. - Злоба? Ако питате мен...
Само се опитвам да ви направя комплимент. Разбирате ли?
Г-н Кралик! Нали ви казах, че очаквам някого.
Ако вашият познат не се появи, мога ли...
Не се притеснявайте, ще се появи.
Затова не си правете труда да ми правите компания.
Чели ли сте "Мадам Бовари" от Зола? - "Мадам Бовари" не е от Зола.
Г-н Кралик, още ли сте тук?
Защо се опитвате да ми развалите вечерта? Защо ме мразите толкова?
Не ви мразя. - Сигурно ме обичате.
С какво ме накарахте да ви обикна? - Не искам да ме обичате!
Аз и не ви обичам.
Знаете ли какво ми напомня тази мелодия?
Дузина непродадени кутии за цигари. - Не, пак не познахте.
Напомня ми за едно момиче без работа.
Много красиво момиче. Помислих си... - Помислили сте си! Лъжете!
Беше преди да започнете да ми се подигравате и да ме имитирате.
Ще се възползвам от случая да ви съобщя,
че не ходя като патица и не съм кривокрак. Ясно ли е?
Не сте ли? - Не, не съм.
Аз пък получих други сведения. Г-н Вадаш ме увери,
че си шиете панталоните по поръчка. - Това е лъжа!
Никога през живота си не съм ходил на шивач!
Ще ви покажа, че не съм кривокрак.
А ако ви подметна за червените ръце? - Това правехте.
Не и преди да обсъждате краката ми.
Ръцете ми не са червени. - Не са, след като ви споменах.
Вие може би имате много красиви мисли, но знаете как да ги криете.
Държите се като злобна и студена стара мома.
Никой не би се влюбил във вас.
Аз - стара мома, така ли? Никой нямало да се влюби в мен?
Г-н Кралик, ставате все по-смешен.
Мога да ви отворя очите с едни писма, но не.
Вие няма да разберете какво пише в тях.
Те са написани от толкова по-извисен човек от вас, че дори не е смешно.
Направо щях да прихна, когато ме нарекохте стара мома.
Вие, дребният незначителен продавач!
Довиждане, г-це Новак. - Довиждане, г-н Кралик.
Докторе, бих казал, че е нервно разстройство. Как мислите?
Прилича на остра епилептоидна проява
на меланхолия с леки признаци на неврастения корбус.
Това по-скъпо ли е от нервно разстройство?
Извинете, г-н Катона, какъв точно е вашият пост в "Матушек и компания"?
Бих нарекъл себе си човек за контакти.
Поддържам контактите между "Матушек и компания" и клиентите
на велосипед. - Искате да кажете разносвач?
Докторе, аз наричам ли ви фелдшер?
Благодаря ви за блестящата реакция на обаждането ми.
Знаех си, няма да ме разочаровате. - Как е той?
Потресаващо беше, но ще го преживеем някак.
Всичко трябва да остане строго поверително.
Това, което ви казах е само между нас тримата: мен, г-н Матушек и вас.
Благодаря ви, че дойдохте, Кралик. Благодаря.
Седнете.
Помните ли, като бяхте последния път у нас на вечеря?
Тогава казах, че ако нещата потръгнат, мога да си отдъхна
и около Коледа да ви назнача за управител.
Е, сега ми се налага да отдъхна.
Имате ли нещо против да работите отново при мен, след...
Не, не, изобщо не го мислете, господине.
Как можах да изгубя доверие във вас?
Мразех ви. Не можех да понасям присъствието ви.
Ето какво прави ревността с хората. - Свърши се вече, господине.
Когато получих първото анонимно писмо, се изсмях.
Жена ми имала тайна среща с един от моите служители.
Жена ми!
Но как можахте да заподозрете мен, господине?
Ами само вие от всички служители идвахте у дома.
Пращахте цветя на жена ми и... - Но това беше...
Не ми казвайте.
Но когато влезе тази отрова в главата, то...
Помъчете се да разберете. - Разбирам, господине.
Да.
Ето ви ключовете от "Матушек и компания".
Благодаря, господине.
Какво да направя с г-н... - Вадаш?
Искам да го уволните без много шум. Не искам никакви скандали.
Недейте изобщо споменава пред него. Няма да падаме толкова ниско.
Много добре, господине. Това ще бъде най-голямата Коледа
в историята на "Матушек и компания". - Така ще е.
Да, господине. Довиждане. - Да.
Кралик. - Да, господине?
Сега, след като вече сте началник,
ако искате, можете да си повишите заплатата.
Ще проведа сериозен разговор със себе си
и ако не искам много, ще си я повиша.
Благодаря! - Честито!
Благодаря!
Довиждане, г-н Матушек. - Пепи, не знам как да ти благодаря.
Ти ми спаси живота. - За мен беше чест.
Ако ви трябва нещо, знаете къде съм.
Аз съм един прост разносвач в "Матушек и компания".
С други думи, искаш да бъдеш продавач, а?
Не бих се изразил толкова грубо.
Като се почувствам по-добре... - Дотогава може да размислите.
А и кой знае колко ще лежите тук. Вие сте болен човек, г-н Матушек.
Това не е просто нервно разстройство.
Добре, продавач си, изчезвай! - Благодаря, г-н Матушек.
Драги ми Кралик, мисля, че говоря от името на всички
и ти честитя най-сърдечно.
Отново сме малкото щастливо семейство.
Искам да бъдеш сигурен в моята безрезервна подкрепа, Кралик.
Искам да преуспееш.
От днес нататък ще бъдеш в кабинета. - Да, точно така.
Ако някой го заслужаваше, това беше ти. Хубаво пръстенче, нали?
Снощи ми провървя. Истински диамант. Баба ми го даде.
Така е като си добро момче. Някои получават ябълки, аз - диаманти.
Между другото, Кралик, имам страхотни идеи за новата витрина.
Благодаря, Вадаш. Мисля, че без теб ще се оправим с витрините.
Искам да отидеш в склада. Знаеш големите куфари от горните рафтове?
Да. Черните. - Да. И големите кафяви куфари.
На долния? - На долния рафт.
Искам куфарите от горните рафтове да ги сложиш на долните,
а всички куфари от долните рафтове да ги качиш на горните.
Не искаш да го направиш? - Нищо подобно.
Ще го направя, аз съм добър войник. - Започвай веднага.
Благодаря. - За нищо.
31-26-83, моля.
Трудова агенция "Атлас" ли е?
Г-н Катона от "Матушек и компания" е.
Имаме свободно място за разносвач. Слушайте внимателно.
Искам културно, здраво момче, от добро семейство, без лоши навици.
Пратете 4-5, ще ги проверя. И веднага, моля.
Кажете им да питат за г-н Катона от търговския отдел. Добре.
Не сте ли виждали продавач? - Кой те направи продавач?
Да, кой стори това пъклено деяние?
Няма да изпадам в подробности. Обвързан съм с дадената дума.
Ако не бях аз, магазинът щеше да бъде затворен
поради самоубийство и всички щяхте да останете без работа.
"Матушек и компания". Да, г-жо Матушек.
Не е за изпускане.
Здравейте, г-жо Матушек.
Да, Пепи е на телефона.
Именно.
Не съм ви донесъл шишенцето с парфюма?
Ами няма и да го видите. Какво ще кажете?
Мина времето на парфюмите, г-жо Ема!
Да, точно Пепи е на телефона!
Искате да говорите с г-н Матушек?
Много съжалявам, в момента лети из небесата с две блондинки.
Гледайте сега!
Ако случайно искате да говорите с г-н Вадаш?
Това я довърши. Сами си вадете заключенията.
Викали сте ме, шефе?
Вадаш, малко се притеснявам за теб.
Ще ти бъде трудно да те командва бивш колега. А и по-млад човек.
Това е времето на младите. Вие сте много умен и аз ви уважавам.
Да не заобикаляме въпроса. Ние никога не сме се погаждали.
Наистина ли смятате така? - Признай си, не ме харесваш.
Ти си шефът, вярно. Но аз няма да се подчинявам безпрекословно.
Тук не сте прав. Аз ви обичам. Нещо друго да ви притеснява?
Да. Аз не те обичам. - Да. Това си е право на всеки.
Благодаря за откровеността. Сега знам слабото си място
и от мен зависи да ви убедя в противното.
Смятам, че няма да ми бъде трудно. Кралик, какъв виц чух снощи!
Да ви го разкажа ли? - Не.
Ало? Да, "Матушек и компания". Кой?
Йохана? Обаждате се за г-ца Новак?
Какво й има? Надявам се, че не е нещо сериозно.
Чудесно, радвам се да го чуя. Кажете й да не се притеснява.
Ако не се чувства добре, изобщо да не идва.
Нищо спешно няма. Кажете й да се погрижи за себе си.
Кралик, това е прекрасно отношение. - И какво е то?
Не съм сляп. Ако тук някой не е бил съгласен с теб,
то това е само г-ца Новак. - Не намесвай г-ца Новак.
Нямам нищо против г-ца Новак. Смятам, че тя е много добро момиче.
Нито дума повече срещу г-ца Новак! Тя е чудесно момиче.
Работи много и е чудна продавачка. Млъкни!
Разбираш ме погрешно. Не исках да я обидя. Съгласих се с теб.
Не искам да се съгласяваш с мен.
Уволнен си! - Значи съм уволнен, така ли?
Уволнен си! Двуличен лъжлив подлизурко, махай се оттук!
Колеги, колеги! Колеги, чухте ли как ме нарече?
Искам всички да запомнят пред съда. Нарече ме лъжлив подлизурко.
Хайде, казах ти да се махаш! Излизай! Вън!
Не ме бутай! С какво право ме уволняваш? Знае ли г-н Матушек?
Не! Г-н Матушек не знае нищо. Аз съм управителят,
а ти вече не работиш тук! - Ти си бил управителят, а?
Откъде да знам, че си управителят? Докажи го!
Значи искаш черно на бяло. Добре. Ще си го получиш синьо на черно.
Добре.
Добре. Идеално дело за побой. Ще си говориш с адвоката ми.
А заплатата ми? - Дайте му заплатата.
Заповядайте, г-н Вадаш. - Не бива да губим време.
Простете, дрешките ви, господине.
Ти... Полага ми се и препоръка.
Забравих. Флора, извади една бланка.
"На вашето внимание. Г-н Вадаш работи в "Матушек и компания"
последните 2 г., за което време показа способности
като доносник, подстрекател и подлец.
И ако не изчезне, ще получи един по носа.
Искрено ваш Алфред Кралик, управител на "Матушек и компания".
Добро утро. - Добро утро, г-це Новак.
Сигурно се изненадвате, че ме виждате отново?
Естествено. Радвам се, че сте се върнали на работа. Честито.
Разбрах, че вече се чувствате добре. - Няма нищо, благодаря.
Исках да говоря с г-н Матушек.
Ами, всъщност, ето го. Аз съм г-н Матушек.
Г-н Кралик, не си правете шеги. Не днес.
Моля ви, ако ще се заяждате, нека да е друг път.
Не знам как да го кажа. Опитвам се да ви обясня,
че г-н Матушек го няма, а аз съм управител.
Нямате ли поне малко сърце. Не виждате ли, че не съм добре.
В тази стая всичко ми се върти.
В такова състояние ви задавам прост въпрос и вместо да ми съчувствате,
вие нарочно гледате да ме изплашите.
Извинете.
Ало?
Г-н Фелдеш? Здравейте, г-н Фелдеш.
Да, много ви благодаря. Да, тази сутрин.
Точно така, г-н Фелдеш. Г-н Матушек няма да бъде с нас известно време.
Да, моля ви, г-н Фелдеш. Все още не съм станал собственик,
само управител.
Да. Дочуване, господин...
Г-це Новак! Клара!
Добър вечер, г-це Новак. - Добър вечер, г-н Кралик.
Надявам се да ми простите за притеснението.
Като началник на магазина, се чувствам
донякъде глава на малкото ни семейство...
Както и да е, как сте млада госпожице?
Ще се оправя, г-н Кралик. Моля, седнете.
Благодаря.
Коледа наближава и ще ни липсва една такава добра работливка като вас.
Дано оздравеете бързо. - Обещавам да се оправя за ден-два.
Не казвам да си пренебрегвате здравето.
Сериозно ви говоря,
защото донякъде се чувствам отговорен за всичко.
Вие? О, не, г-н Кралик.
Нека ви успокоя. Изобщо не сте виновен вие.
Причината е много по-дълбока за съжаление.
Не е ли по-добре да повикате лекар? - Не, нямам нужда от лекар.
Грижата ми е, така да се каже, от психическо естество.
Това е мой личен проблем и аз ще си го реша сама.
Извинете. Жалко, че ви се случи това.
Но щом е само психически, няма да... - Само психически!
Вярно е, че сме в една и съща стая,
но не сме на една планета.
Г-це Новак, макар и да съм жертва на вашата забележка,
не мога да не се възхитя от вашия начин на изразяване.
Вие наистина знаете как да поставите мъжа на планетата му.
Леля Ана ти носи нещо. - Така ли?
Защо не влезе? Влез, лельо Ана.
Г-н Кралик от "Матушек и компания". - Приятно ми е.
Здравейте. - Дано е добра новина!
После ще ти кажа.
Много мило, че се отбихте, г-н Кралик,
но не бих искала да ви разваля вечерта.
Нямам работа. Прочетете си писмото, не се притеснявайте от мен.
Нали не възразявате. - Не, напротив.
Добри новини? - Много добри!
Г-н Кралик, обещавам ви да продам повече стоки,
отколкото някога съм продавала. - Каква промяна!
Чудно какво може едно писмо. - Ако не бях толкова щастлива,
щях да ви се разсърдя. - На мен? Защо?
Точно вие сте ми провалили срещата снощи.
Правилно ви молих да не сядате на масата ми.
Онзи господин наистина е дошъл до кафенето,
видял ни е заедно през витрината и се е объркал.
Помислил е, че с вас сме приятели. - Сигурно. Слушайте.
"Кажете ми честно, смятам, че имам право.
Кой е този симпатичен младеж? Точно този тип, който жените харесват."
Извинете, че ви навлякох неприятности.
Няма нищо. Аз ще оправя нещата. Малко ревност няма да му навреди.
Май не е голям мъж този ваш приятел. Искам да кажа, щом бяга и го е страх
да дойде на масата, на която има друг мъж.
Не го е страх, г-н Кралик, уверявам ви.
Той е тактичен. Чувствителен.
Той не е от хората, които биха седнали на маса без покана.
Трудно е да се опише човек като него, но е човек като вас.
Което е черно за вас, за него е бяло.
Което за вас е грозно, за него е красиво.
Което за вас е стара мома, за него е
"очи, от които искри тайнствен огън.
Живи, омагьосващи." Точно така.
Аз му напомням циганска музика.
Като стана дума за циганска музика, доста грижи ни създават
онези кутии с "Очи чорние", нали? - Няма значение.
Смятайте една от кутиите за продадена.
Току-що реших да подаря една от тях на моя приятел за Коледа.
Г-це Новак, поемате огромен риск.
Защо не му подарите портфейл.
Ще полудее от радост. Портфейлът е много практично нещо.
Имаме вносни от свински бокс. - Не, не, няма нужда.
Ще ви направя специална отстъпка. - Не, съжалявам.
И освен че е нещо много практично, портфейлът е доста романтично нещо.
От едната страна слага последното ви писмо,
а от другата - ваша снимка.
И когато го отвори, той ви вижда.
И друга музика не му трябва.
Изненадвате ме, г-н Кралик.
Много добре казано.
Да, признавам си, много добре.
И все пак смятам да му подаря кутия за цигари.
Е, аз няма какво повече да кажа.
Освен че ви желая весела Коледа и на двамата.
Благодаря ви, г-н Кралик. - Лека нощ, г-це Новак.
Руди! - Да, г-н Катона?
Знаеш ли колко е часът? - 08:05.
И си още тук? - Аз...
Не спори с мен. Слушай. - Да, г-н Катона.
Трябва да действаш по-бързо, особено днес. Коледа е, млади момко.
Много ли искам? - Не, г-н Катона.
Добре.
Нося ви добри новини от болницата. Г-н Матушек е много по-добре.
Чудесно! Може ли да го посетим? - Нека му купим подарък от всички.
Имам предложение: да му подарим една малка елха за стаята.
Хубаво е, но най-добрия коледен подарък за него ще бъде
довечера един празен гол магазин, с нищо друго, освен пари в касата.
Да направим най-хубавата Коледа в историята на "Матушек и компания".
Къде е Клара? Клара!
Клара! Г-це Новак? - Идвам, г-н Кралик?
Как сте днес? - Чудесно.
Добре. Чакат ни страхотни продажби.
Ще бъде тежко, но вие не се преуморявайте.
Г-це Новак, мога ли да ви помоля за една услуга.
С удоволствие, г-н Пирович.
Исках да купя една от онези кутии с "Очи чорние",
но Кралик ми каза, че вие сте взели последната работеща.
Вярно е. Купих я за приятеля си.
Той ще дойде довечера, ще празнуваме Коледа.
Можете ли да пазите тайна, г-н Пирович?
Честна дума. - Когато се върна в понеделник,
може да имам пръстен на ръката. Не се знае.
Чудесно! От младежа с цигарената кутия?
Да. - Тогава забравете.
Мислех да я подаря на вуйчото на жена ми за Коледа.
Не можете ли да му подарите нещо друго?
Не е толкова лесно. Разбирате ли, аз не го обичам.
Не бих дал и стотинка за него, но трябва все нещо да му подаря.
Затова си мислих: като ще му подарявам нещо,
нека да е нещо гадно. Кутията струва 2,29.
Това са много пари, но си заслужава, стига да му съсипе празника.
Извинете, г-це Новак, забравих, че вие ги харесвате.
Не, г-н Пирович, говорете си.
Ако бяхте на мое място, какво щяхте да му подарите?
Трудно е да се каже.
Какво мислите за, например, да речем, портфейл?
Това е много добра идея!
Имате предвид вносните, от свински бокс?
Точно така. - Няма празно!
Ако аз получа такъв портфейл, ще бъда най-щастливият мъж на света!
От едната страна, ето, ще ви покажа.
Вижте: от едната страна слагам снимката на жена ми,
а от другата - на малкото бебе.
И когато го отворя, той ми казва "папа", а не "Очи чорние".
Много ви благодаря, г-н Пирович. Пак ще помисля.
Кралик, получаваш портфейл!
Г-н Матушек, какво правите тук? Кога се върнахте?
Не съм тук. Трябва да съм много болен - така казва докторът.
Но е Коледа, в края на краищата, не можех да остана повече.
Как ме виждате: две седмици в болницата,
без да срещна нито един клиент?
А единствената кожена стока там беше чантата на сестрата.
И то купена от къде: от "Блашек и компания"!
Как да оздравея! Ходихте ли в "Блашек и компания"?
Да. - И как върви при тях?
Пълно е, но сравнение с вас - и дума не може да става.
Добре.
Г-н Матушек, спокойно, не се притеснявайте.
Не, не, да не съм луд.
Само наминах да видя дали магазинът си стои на мястото. Тръгвам вече.
Весела Коледа, г-н Матушек. - И на вас.
На Ерик ще му хареса това куфарче? - Не знам. Не съм сигурна.
Прощавайте, госпожи. Не виждам добре без очила.
Бихте ли ми казали цената на куфарчето?
24,50. - 24,50?!
Боже, какви цени, какви стоки, а? Как го правят в "Матушек и компания"?
Ако вие не знаете, г-н Матушек, кой знае?
Е, колко са?
9 654,75.
Чудесно! Най-добрият ден от 1928 година!
Трябва да се гордеете.
Искам да ви благодаря от все сърце.
Преди два часа влязох тук болен, но вие, Кралик,
и вие, Пирович, сте най-добрите доктори!
Да. А вие, Клара, Илона и Флора - вие сте прекрасни сестри!
Благодаря!
Пепи, ти знаеш какво мисля за теб.
Да, господине. - Да.
И така, тази сутрин получих вашата елхичка. Бях трогнат.
Прочетох картичката ви няколко пъти и се зарадвах.
Зарадвах се, че сте се затъжили за мен
и се надявате да се върна по-скоро у дома.
Да, прави сте. Това е моят дом.
Тук съм прекарал живота си.
И така, не може Коледа без премия. Прав ли съм?
Ето, г-н Кралик. - Благодаря, господине.
Клара. - Благодаря ви, г-н Матушек.
Пепи. - Да, господине. Благодаря!
Флора. Ето.
Илона. - Благодаря, г-н Матушек.
И Пирович.
Знам, няколко пъти ти казах едно друго,
но като видиш премията, ще разбереш, че не съм искал.
Благодаря ви, г-н Матушек.
Е, май това беше всичко.
А ти как се казваш? - Руди.
Е, Руди... - Добро момче.
Ето. Вземи. - Благодаря ви, г-н Матушек.
Няма нищо, Руди. - Много е.
Е, оставяме магазина така до след празниците.
Желая ви да се приберете у дома и да изкарате една весела Коледа!
Благодаря, г-н Матушек.
Е, Кралик, 9 654,75!
Чудесно! - Благодаря!
Благодаря, Флора. Благодаря!
Е, аз ще ида да вечерям сега
и да празнувам Коледа.
Ти ходил ли си в "Биро"?
Не, господине, боя се, че там не е за мен.
Не, но Коледа е веднъж в годината. Какво ще кажеш да дойдеш с мен?
Да отворим една бутилка шампанско.
Г-н Матушек, толкова бих се радвал, но аз...
Имаш друга среща, така ли? - Ами просто...
Тихо, нито дума повече. Само исках да се уверя, че няма да бъдеш сам.
Приятно прекарване и весела Коледа! - И на вас, г-н Матушек.
Е, Пирович,
предполагам те чака малко празненство у вас довечера, нали?
Да, бих казал! - Да.
И, сигурно с гости. - Не, не, г-н Матушек.
Само жена ми, синът ми, бебето и аз.
Друго не ни трябва и сме много щастливи.
Да. Е, весела Коледа! - Весела Коледа, г-н Матушек!
Весела Коледа, г-н Матушек! - Благодаря, Флора!
Честити от мен на майка си. - Благодаря, г-н Матушек.
Още сте в магазина, г-н Матушек? Не ви се излиза, а?
Ти върви вкъщи, момко. Сигурно ще празнуваш Коледа
с майка си и баща си. - Не, г-н Матушек.
Виждате ли онова момиче на ъгъла. - Да.
Аз съм нейният дядо Коледа. Лека нощ, г-н Матушек.
Лека нощ!
Г-н Матушек, не знам как да ви благодаря за чудесния подарък.
Все пак аз съм от скоро тук.
Няма нищо. Как беше името ти? - Руди.
Руди. На колко години си, Руди? - На 17.
17. Чудесна възраст! Целият живот е пред теб.
И от теб зависи как ще го прекараш. - Да, господине.
Най-добре не си харчи парите. Занеси ги вкъщи и ги дай на майка си.
Нашите не живеят тук, г-н Матушек. - Така ли?
Нямаш роднини тук? - Не, господине.
Сам-самичък в Будапеща, навръх Коледа?!
Точно така.
Руди, обичаш ли пилешка супа с фиде?
И още как, г-н Матушек?
А какво ще кажеш за печена гъска, пълнена с варени ябълки,
прясно сварени картофи с масло
и червено зеле отстрани, а? - Умирам си!
И салата от краставици със сметана. - Г-н Матушек!
И накрая - двойна порция ябълков щрудел с ванилов крем.
Звучи прекрасно! - Това те чака, Руди, ела!
Такси!
Чудесен е. Определено ще му хареса.
Аз, също. - Весела Коледа, Клара!
Дано всичко се нареди както го искаш!
Благодаря. Весела Коледа и на теб! - Лека нощ!
Извинете, че ви карам да чакате. - Няма нищо, не бързам.
Да, реших да се вслушам в съвета ви.
Да ви покажа ли нещо? - Да.
Прекрасна е!
Защо не я пробвате?
Моля, искам да видя как стои на момиче.
Диамантите истински ли са? - Разбира се.
Господи!
Не знаех, че имате приятелка.
Да. Сигурно е трудно да си представите,
че някой може да хареса такъв като мен.
Г-н Кралик, да не започваме пак, Коледа е.
И искам да бъдем приятели. Освен това грешите.
Може ли да ви кажа нещо? - Да, разбира се.
Когато започнах да работя тук, ми се случи нещо много странно.
Получих психическо смущение.
Наистина ли? - Да. Постоянно ви гледах.
Не можех да сваля очи от вас. Да. През цялото време си казвах:
"Клара Новак, какво ти става, за Бога!
Този Кралик, не е от най-красивите." Нали нямате нищо против?
Не, не. - И сега следва парадокса:
открих, че се влюбвам във вас.
Не мога да повярвам! - Да, г-н Кралик, и то много!
Е, поне не го показвахте. - Първите седмици...
Няма да ме изтълкувате погрешно. Все пак съм сгодена, и то щастливо.
Или така изглежда. - Продължавайте. Какво стана?
През първите седмици имаше моменти в склада,
когато можехте направо да ме свалите на земята.
Сега пък аз получих психическо смущение.
Разбирате ли, тогава бях друга.
Много наивна. Всичко, което знаех, беше от книгите.
И тъкмо бях прочела роман за една знаменита френска актриса
от "Комеди франсез". Има такъв театър във Франция.
Когато искала да я хареса някой мъж, го третирала като куче.
Вие се отнасяхте с мен като с куче.
Но вместо да ми лижехте ръката, лаехте.
Това бе грешката ми. Не разбирах, че разликата между онази велика жена
и мен е, че тя е в "Комеди франсез",
а аз съм в "Матушек и компания".
Е, това вече е забравено. - Сега ще отидете при приятелката си.
Между другото, нещо сериозно ли е? - Да, много.
Значи в понеделник може и двамата да сме сгодени.
Натам вървят нещата. - Не ме разбирайте погрешно.
Просто казах, че е възможно да стане.
А пък аз ви казвам със сигурност, че ще стане.
Откъде знаете? - Да не говорим за това.
Г-н Кралик, как така знаете със сигурност?
Добре, ще ви кажа. Той дойде при мен.
Кой? - Вашият годеник.
Да, снощи дойде. Не биваше да му казвате кой съм.
Чувствах се неловко. Не вярваше в това, което сте му писали -
че аз не означавам нищо за вас. - Не може да бъде.
Да дойде при вас. Той съвсем не е такъв.
Вижте, аз му обясних всичко.
Не се притеснявайте, съвсем скоро ще бъдете г-жа Попкин.
Г-жа Попкин?
Така са казва, нали? Попкин. Той така се представи.
Да, точно така, Попкин! Попкин.
Много приятен човек, много приятен. Поздравявам ви!
Благодаря!
Според мен той е много симпатичен, не мислите ли?
Да. Да. За неговия тип, бих казал, да.
Искате да кажете, че той е определен тип?
Без съмнение.
И не се опитвайте да го промените. Не го оставяйте на диета.
Според вас той е дебел?
Не бих казал, но това е въпрос на лично мнение.
Дори коремчето му придава чудесен домашарски вид.
А вие точно такъв съпруг търсите, нали?
Да, точно това търся. - И сте съвсем права,
ако бях момиче и трябваше да избирам между някой млад негодник
и добър солиден зрял гражданин,
бих избрал Матиаш Попкин без колебание, разбира се.
Е, поне има чудесен ум.
Не ви ли впечатли неговото остроумие?
Стори ми се доста свит, но не е хубаво да се съди човек без работа.
Без работа? Не ми е казал. - Това показва колко е чувствителен.
Но вие няма от какво да се безпокоите?
Двамата ще си живеете чудесно с вашата заплата.
Казахте ли му колко получавам?
Че той ви е годеник и когато ме попита...
Когато му казах колко получавате, малко се притесни.
Но аз му обещах, че ще получите повишение и той се успокои.
И да ви кажа, ако споменете за тази премия, никак няма да ви навреди.
Ужасно! Поразена съм! Нямах представа, че е такъв материалист.
Като четете писмата му,
пълни с такива идеали, такъв широк поглед върху нещата.
Ако ви цитирам някои пасажи. - Например?
Ами... "Да обичаш означава да бъдете двама в едно, мъж и...
... жена слети като ангели. Самият рай."
Това е Виктор Юго. Откраднал го е.
Мислех си, че аз го вдъхновявам.
Сега разбирам, че той просто е преписвал мисли от книга.
Сигурно нито една от тях не е негова.
Много съжалявам, че се чувствате така.
Дано не съм ви развалил Коледата.
А аз изградих такива илюзии за него.
Мислех, че е съвършен.
Трябваше да се появя аз и да ги разруша.
Няма нищо. Дори...
Трябва да ви благодаря.
Ако знаех в началото за чувствата ви към мен, Клара,
нещата нямаше да тръгнат така. Нямаше да се караме постоянно.
И ако се карахме, нямаше да е за чанти и куфари и други подобни,
а например, дали леля ви и баба ви да живеят с нас, или не.
Много мило, че се опитвате да ме ободрите.
Най-добре е да си кажем лека нощ.
Вие имате среща, аз също.
И не бива да закъснявам.
Знаете ли какво бих искал сега?
Когато в 20:30 се звънне на вратата,
и вие отворите, вместо Попкин, да вляза аз.
Не, моля ви, не ми усложнявайте живота.
И да кажа: "Клара, скъпа..." - Не, не бива!
Скъпа, любима Клара, не мога повече!
Моля те, вземи ключа, отвори пощенска кутия 237,
извади ме от плика и ме целуни. - Г-н Кралик, не бива...
Скъп приятел.
Вие...
Скъп приятел?
Разочарована ли сте?
Доста съм смутена.
Но иначе...
изобщо не се чувствам зле.
Клара!
Кажи, когато онази вечер влезе в кафенето,
бях много груба, нали? - Не, не.
Да, бях. Не помниш ли? Нарекох те кривокрак.
Да, знам. Аз пък исках да ти докажа, че не е така.
Бях готов да изляза на улицата, за да се увериш.
Ами, имаш ли нещо против, ако сега те помоля?
КРАЙ
Превод Александър Ванчев
Субтитри от дублаж Мирослав Вачев
Редактор и тайминг СИНЕАСТ (Registered Trademark)
2016 (Copyright)