Така, хора. Слушайте.
Утре е втората сватба на Емили.
Гледайте Рос да не мисли за това.
Добре. - Чудесна идея.
Здрасти. Какво става?
Мисля си как Емили ще се омъжва утре.
Рос. Виж. Виж.
Какво? Къде? - Точно там. Ето. Виж! Виж!
Какво трябва да видя? - Никой ли няма да ми помогне?
Здравейте. - Здравейте.
Моника, съжалявам, че не дойдох. Бях с Гари.
Вози ме в полицейската кола. Предотвратявахме престъпления.
Качила си се на полицейска кола?
И аз искам да се кача. - И аз.
Добре. - И аз.
Наистина ли? Ти?
Да.
Може да е опасно. - Обичам да е опасно.
Добре, свободни ли сте тази вечер? - Да.
Пропусна да споменеш, че ще е през нощта.
П Р И Я Т Е Л И В полицейската кола
субтитри от YavkA.net
Здрасти. Добре, че се прибра. Най-сетне ще организираме снимките.
Слава богу! Най-сетне!
Подредила съм ги по категории.
Има ваканции, рождени дни, случайни снимки...
После съм ги свързала по тема.
И така, ако търсиш, примерно,
рождени дни и кучета, ти излиза снимка 152.
Ето виж.
Това сме аз и Пух. Как ми липсва това куче!
Можеш да го намериш и търсейки с "куче" и "мъртви".
Чудесно. Благодаря. - Подай ми онзи кашон.
Там са последните снимки. - Добре.
Опа. Съжалявам.
Добре че си ги номерирала. - Не съм.
Снимка 152 беше прототип.
Скъпа, всичко е наред.
Дай да ти приготвя питие. Искаш ли маргарита?
Блендерът е у Рос.
Всичко се разпада!
Няма проблем. Ще отида до Рос за блендера,
а ти приготви съставките. - Ключовете са в чекмеджето.
Трябват ми и пари. - Да мина ли през банкомат?
Не. Виж дали има пари у Рос.
Какво? - Какво?
Аз не правя така.
Това беше велико. Как само го притисна онзи!
Започва да се стъмва.
Той всичко си каза. Ти направо го пречупи.
Това беше жертвата. Те обикновено приказват.
Добре, но вече официално се стъмни.
Да прибера ли барабана? - Казва се "буркана".
Така ли? Чандлър!
Добре, готово.
Тук правят най-добрите сандвичи на света.
Вътре има ли кюфтета? - О, да.
А разтопен кашкавал и сос маринара? - Да.
Не можеш да го ядеш в колата ми.
Добре.
Въпреки че тази кола е купена с моите данъци.
Твоите данъци ли?
Хубаво, добре.
Сандвичът наистина мирише добре.
Да съм казал, че може да го миришеш?
Не може ли? - Половината вкус е в миризмата.
Ще засмучеш всички частици вкус.
Добре. Ще ти ги върна.
Какво му е толкова специално?
Представи си най-добрия секс, който някога си правил.
За Моника ли си мислиш? - Да.
И как е с нея?
Дано не си от истински динозавър! Моля те!
Моля те! Моля те!
"Произведено в Мексико." Да!
Кой би си купил такова нещо?
Рейч, аз съм. Вдигни.
Какво става? - Трябват още неща за маргаритата.
Нямаме сол, маргарита микс и текила.
Само лед ли имаме? - Виж дали има и лед.
Добре.
Ало, Рос? Аз съм - Емили.
Знам, че е малко неочаквано, но утре се омъжвам.
Е, може би се омъжвам...
Не спирам да си мисля за теб.
Чудя се дали не сгрешихме, като се отказахме толкова бързо.
Ти мислиш ли си за мен?
Разбира се, че не. Но ако си мислиш, обади ми се.
Дочуване.
Къде отиваме? - Един свидетел ми се крие.
Ще го изненадаме пред тях. - Изненадаме?!
Няма да вбесяваме никого, нали? - Стига, човече!
Ще понагънеш нарушителя, преди да се покрие с адвокат ли?
Той е свидетел. А и никой не говори така.
Да. Никой не говори така.
Сега да не стана г-н Ченге? - Повече ченге съм от вас.
Това пък как ти хрумна? - Ехо! Седнал съм отпред.
Аз съм партньорът на Гари.
Това въобще не прозвуча полицейски.
Прозвуча гейско.
Завиждаш.
Хей, тук сме под прикритие. - Да. Няма проблем.
Рос! - Съжалявам.
Ето.
Гари. Кой съм сега?
Обади се у дома.
Я го вижте полицай Рос как се вози отзад при задържаните.
Какво стана сега, Серпико?
Ти мислиш ли си за мен? Разбира се, че не.
Но ако си мислиш, обади ми се.
Дочуване.
Не!
Нали?
Слава богу, че бяхме тук. Трябва да го изтрием.
Какво?! Не бива да го правим. - Налага се. Ако Рос го чуе
и й се обади и се съберат заедно?
Това ли искаш? Рос пак с онази контролираща,
невротична, луда Емили, която не даваше да се виждате?
Не! Не, не!
Боже! Не трябва да се връща при нея.
Аз го знам. Ти го знаеш. Даже Рос го знае.
Но нямаме право да го трием.
Виж, аз съм му сестра и го обичам. Не искам да го виждам наранен.
Това не ми ли дава правото да контролирам...
Да му помогна?
Май не той има нужда от помощ.
Тя очевидно е нестабилна.
Мисли да избяга от собствената си сватба.
Добре де. Но виж в какво положение го поставя.
И какво да направи Рос? Да изникне на сватбата им и да я спре ли?
Какъв човек би направил такова нещо?
Добре де. Хубаво. Но това е различно.
Въпреки че са замесени почти същите хора.
Тя сигурно му върти някаква извратена шега.
Ти си откачена. Тя звучи искрено разстроена. Чуй!
Вашите съобщения са изтрити.
Не!
Добре, но сме в безопасност, нали? Нищо лошо няма да стане.
Не. Но това ми напомня. Подпишете. - Какво е това?
Не можете да ни съдите, ако се одраскате
или ви пръснат главата.
Побързайте. Нямам търпение да го подпиша.
Ето го, идва.
Какво прави той, по дяволите?
Какво става? - Всичко наред ли е?
Той ни видя. Не мърдайте. И не гледайте към него.
Всичко е наред. Това беше само ауспуха на някаква кола.
Но вижте това. Ти се опита да спасиш приятеля си.
Видяхте ли? Видяхте ли какво направи той?
Ти добре ли си, човече?
Благодаря ти, Джоуи.
Ехо!
Здрасти.
Да тръгваме. - Не, чакай.
А, да. Вярно. - Не! Моника!
Трябва да поправим това.
Няма как. Ти изтри съобщението. - Освен ако не му кажем.
Ако искаш да действаш рационално, не мога да споря с теб.
Хубаво, кажи му. Само че аз не искам да участвам в това.
Може би Емили се обажда да повтори същото съобщение.
Здравей, Рос. Това си ти.
Само искам да запомниш това усещане.
Ти си щастливец да си жив.
Така че изживявай всеки ден на максимум.
Обичай себе си!
И не забравяй да вземеш пощенски марки. Дочуване.
Леле! Пусни това на Емили, и проблемът ще изчезне.
Нали?
Искате ли да видите герой? - Джон Глен ли е дошъл?
Не. Джоуи. - Преживяхме нещо невероятно.
Значи, ние сме в колата... - Чакай. Задръж малко.
Добре, продължавай.
Значи, както сме в колата, и бам! Прозвуча изстрел.
И Джоуи, пренебрегвайки собствената си безопасност,
се хвърли върху мен.
Божичко! Джоуи! - Беше ауспух на кола.
Да, но той не го знаеше. - Да. Не го знаех.
Спокойно можеше и да е куршум.
Точно такива хора ни трябват в полицията.
Които скачат на силни шумове.
Леле! Днес можеше да умра.
Да. Ако колата с ауспуха те беше прегазила.
Прибирам се, преди Рос да се раздрънка колко обича живота.
Наистина преоткрих уважението си към живота.
О, боже мой!
Искаш ли да вечеряме някъде? - Да, добре.
Ако сега прозвучи изстрел, цялата ще се хвърля върху теб.
Тогава да се разходим в някой лош квартал.
Добре.
Чао. - Чао.
Престани, Рос! Не искам да те сритам в деня, в който те спасих.
Пич. Защо изчезна така?
Исках да се поразходя.
В хола.
Нещо не е наред ли? - Не. Само съм изморен.
Нали разбираш? От разходката.
Добре. - Ти се хвърли пред Рос.
Рос!
За това ли ставало дума?
Божичко! Ти мразиш Рос.
Не мразя Рос. - Как пък не!
Аз го спасих. Ти си ми бесен. Връзва се.
Искаш Рос вън от играта. - Каква игра?
Не знам, но не ми харесва какво чувам.
Радвам се, че спаси Рос. Но можеше да е куршум,
а ти не се опита да спасиш мен.
Мислиш, че съм предпочел Рос пред теб.
Не! Аз знаех, че ти можеш да се грижиш за себе си.
Рос се нуждае от помощ. Той не е уличен тип като нас.
Би рискувал живота си за Рос, но не и за мен.
Такъв е изводът.
Не е точно така.
Добре, виж. Не съм се опитвал да спасявам Рос.
Разбираш ли?
Сандвичът ми стоеше до него.
Сега разбираш ли?
Опитвах се да спася сандвича си.
От куршум?!
Е, не е много смислено. - "Много смислено"?!
Чандлър, беше инстинктивно. Просто се хвърлих.
Рискувал си си живота за един сандвич?!
Знам, че звучи лудо, но това е
най-добрият сандвич на света!
Значи не си предпочел Рос пред мен?
Не! Никога не бих го направил.
Ти си ми като брат.
Наистина ли? - Да.
Даже, за да докажа колко много означаваш за мен...
Ето. - Благодаря.
По-леко! Това да не ти е хотдог.
Не е ли страхотен?
Да. - Виждаш ли?
Какво правиш?
Нали ми показваше колко знача за теб?
Да. С една хапка.
Иисусе!
Здрасти.
Какво правиш тук?
Ти непрекъснато си в нашия апартамент.
Това, че сега съм тук, е нищо, господинчо.
Няма значение. Важното е, че си тук.
Ти си мой приятел и сега си тук.
Малко ме плашиш. Какво става, Рос?
Днес се случи най-невероятното нещо.
Помислих си, че ми е дошъл редът. Бях на границата на смъртта.
Какво се е случило? - Бяхме в колата на Гари.
И стреляха по мен!
Наистина ли? - Не. Оказа се ауспух на кола, но...
Помислих си, че стрелят по мен. И, Рейч, аз...
Аз оцелях!
И се изпълних с огромно уважение към живота.
Искам да усещам всеки миг.
Да сграбчвам всяка възможност.
Виждам всичко толкова ясно сега.
Това заради някакъв ауспух ли?
А ти защо си тук?
Не знам това как ще се върже с разните ти сграбчвания,
но Емили ти звъня днес.
Говорихте ли? - Остави съобщение.
Но то нещо се изтри.
Телефонният ти секретар не е наред.
Какво каза тя? - Ами...
Не била сигурна за сватбата.
Може би е било грешка да се разделите и...
Иска да й се обадиш.
Постъпих добре, като ти казах, нали?
Да. Да, разбира се.
Добре. Благодаря ти. Наистина. Защото...
Отивам да кажа на Моника, че съм била права. Тя не искаше...
Няма значение. Важното е, че бях права. Решението е твое.
Нали? Аз бях права.
Решението трябва да е твое. - Да.
Сигурно трябва да се обадя на Емили.
Не. Това не е правилното решение.
Не е правилно. Рос, стига!
Все пак... Тази жена те направи нещастен.
Нали, Рос? Наистина ли искаш да се върнеш към това?
Добре, виж. Вчера...
Даже нямаше да си помисля да й се обаждам, но...
Бившата ми жена ми звъни в същия ден,
в който бях на границата на смъртта!
Това трябва да означава нещо.
Не си бил на границата на смъртта. Никъде не си бил.
Ти не беше там.
Може би това е от възможностите, които трябва да сграбчвам.
Добре. Знаеш ли какво?
Може би не става дума за сграбчване на възможности.
Може би става дума за избягване на опасности.
Например, виж какво стана днес. Ти избяга...
От смъртта.
И може би това е твоят шанс да избягаш
от повторното ти събиране с Емили.
Това определено има логика.
Защото искам да сграбчвам разни възможности,
но определено не искам да я виждам, нито пък да говоря с нея.
Ето, всичко е ясно. - Да...
Може би днес е денят
на разминаванията на косъм.
Благодаря ти, Рейч. - Няма за какво, скъпи.
Така... - Чакай. Лампичката мига.
Може би не си го изтрила.
Здравей, Рос. Това си ти. - Аха, добре...
Това е едно старо съобщение. Няма какво да го слушаме сега.
А Моника била ли е тук? - Да.
Аха. Искам си парите.
Сигурно ти трябват за пощенски марки, нали?
Фийбс, някога стреляли ли са по Гари?
Да, веднъж. Малко.
Всъщност сам се е прострелял.
Не е много добра история.
Как ли ще реагирам при стрелба, но не от ауспуси,
ами истински огън.
Като на война.
Аз ще съм много добра на война.
От мен ще излезе страхотен пълководец.
Знам, че ще стигна до генерал преди всеки от вас.
Преди или след като те гръмнат собствените ти войници?
Знам, че Джоуи ще е в окопа, за да ни пази всичките.
Да, ако окопът е пълен със сандвичи.
Да, геройски сандвичи.
Знаете, че съм пацифист и войната не ме интересува.
Но дойде ли революцията, ще ви унищожа всичките.
Теб не, Джоуи.
Превод НИКОЛАЙ НИКОЛОВ
Уеб рип субтитри от JJD @ 2021 YavkA.net