щоб всі підкорити…
Перстень єдиний,
щоб всі віднайти…
А це добре! Точно з Ширу.
Листя Лонгботому.
Гмм! Зелений Дракон.
Кухоль пива у руці, ноги на лавці...
Покажися нарешті!
Обережно. Навіть переможений Саруман залишається небезпечним.
Він потрібен нам живий.
Треба з ним порозмовляти.
Ви провели багато воєн і вбили багатьох чоловіків, королю Теоден.
І після того укладали мир.
То хіба ми не можемо провести нараду разом, як робили це і раніше, старий друже?
Хіба ми не можемо жити в мирі, я та Ви?
Ми житимемо в мирі.
Ми житимемо в мирі,...
...коли ти відповіси за спалені селища у Західному Фолді...
...і дітей, що були там вбиті.
Ми житимемо в мирі,...
...коли ви заплатите за солдатів,...
...чиї тіла порубали біля воріт Горнбурга...
...коли вони були вже мертві!
Коли ти висітимеш на шибениці,...
...для розваги твоїх власних круків,...
...тоді ми житимемо в мирі.
Шибениця і круки! Дурню!
Що ти хочеш, Гендальф Сірий?
Дай вгадаю.
Ключі від Ортанку? Чи навіть ключі від самого Барад-Дуру?
Разом з коронами сімох королів та патерицями п’ятьох чарівників?
Твоя підступна зрада уже багатьом коштувала життя.
Тисячам інших загрожує небезпека.
Але ти можеш їх врятувати, Саруман.
Ти добре обізнаний щодо планів ворога.
То ви прийшли, бо хочете відомостей?
А я маю дещо.
Щось загниває у серці Середзем‘я.
Те, що ви не змогли побачити.
Але Велике око це побачило.
Навіть зараз він нарощує свою перевагу.
І його напад буде швидким.
Ви всі загинете.
Але ж ти це і так знаєш, Гендальфе?
Ти ж не думав, що цей слідопит колись сяде на трон Гондору?
Цей вигнанець, що виліз з тіні, ніколи не буде королем.
Гендальф без вагань жертвує близькими.
Тими, кого він, нібито, любить.
Скажи, які слова ти знайшов для напіврослика,...
...перш ніж послати його на смерть?
Шлях, яким ти його послав,...
...веде тільки до загибелі.
Я почув достатньо. Підстрель його! Вгати стрілу йому прямо у горлянку!
Ні! Спускайся, Саруман!
Тоді тебе помилують.
Залиш собі свою жалість і милосердя. Мені вони ні до чого.
Саруман, твоя патериця зламана.
Гріма!
Ти не мусиш іти з ним.
Ти не завжди таким був.
Колись ти був воїном Рохану.
Спускайся.
Воїном Рохану?
А що таке двір Рохану як не крита соломою стодола,...
...де пиячать у смороді бандити,...
...а їхні виродки повзають по підлозі із собаками.
Перемога у Хельмовій Ущелині належить не тобі,...
...Теодене, вершнику.
Ти просто негідний син видатних королів.
Гріма!
Спускайся.
- Звільнися від нього! - Звільнитися?
- Він ніколи не звільниться. - Ні.
На коліна, собако!
Саруман, ти добре обізнаний щодо планів ворога.
Скажи нам, що ти знаєш.
Відішли своїх охоронців,...
...тоді я скажу тобі, де вирішиться твоя доля.
Мене не триматимуть тут, як ув'язненого.
Пошліть звістку усім нашим союзникам...
...і до кожного куточка Середзем‘я, що ще є вільним:
Ворог наступає. І ми маємо знати, де він вдарить.
Не зупинятися, не проливати.
І щоб не знудило.
То це гра "Хто більше вип’є"?
Останній, хто стоятиме на ногах, - переміг.
За що будемо пити? Вип'ємо за перемогу!
За перемогу!
Будь у добрі, Арагорне.
Краще всіх дурнуватих цяцьок...
...любить гном волохатих жінок.
Я дещо відчуваю.
Легке поколювання у пальцях.
Здається, це починає діяти на мене.
А що я вам казав?
Він не вміє пити.
Гру закінчено.
Піппін!
Котра зараз година?
Ще навіть не світало.
Мені наснилося, як велика темна хвиля...
...затопила зелені поля та пагорби.
Я стояла на краю...
...і у безодні під ногами було страшенно темно.
Позаду мене сяяло світло,...
...але я не могла розвернутися.
Я могла лише стояти там і чекати.
Ніч змінює багато думок.
Спіть, Еовіно, спіть.
Спіть, поки є можливість.
Він завжди супроводжував мене.
Куди б я не йшов.
Відколи ми ще були малюками.
Через мене він потрапляв у халепу.
Але я завжди був з ним, щоб його з неї витягти.
Але тепер його немає.
Як Фродо і Сема.
Одне я точно знаю про гобітів.
Ви дуже сміливий народ.
Скоріше відчайдушний.
Він же Тук.
То мій перший наказ до тебе:
Як ти зміг врятуватися, а мій син - ні,...
...коли він був таким сильним чоловіком?
Навіть найсильніший чоловік може загинути від однієї стріли.
А в Боромира влучили декілька.
Встань!
Ходімо!
Усе з‘їло честолюбство.
Навіть своє горе він використовує як прикриття.
Тисячу років це місто стояло.
А тепер воно впаде через примху божевільного.
І Біле Дерево, дерево короля,...
...вже ніколи не зацвіте.
Але чому вони його досі охороняють?
Бо вони ще не втратили надії.
Слабкої та хиткої надії, що одного дня воно знову цвістиме.
Що повернеться король і місто стане таким, яким воно було колись,...
...до того, як почався занепад.
Принесена з Заходу Мудрість почала забуватися.
Для королів зводили гробниці,...
...що були більш пишними, аніж домівки живих,...
...а імена пращурів цінувалися більше...
...аніж імена синів.
Бездітні князі сиділи у величних залах розмірковуючи про геральдику...
...або у високих холодних вежах шукали відповідей у зірок.
І так почався занепад народу Гондору.
Лінію Короля було втрачено.
Біле Дерево засохло.
І тепер панування над Гондором лежить в руках людей низького роду.
Мордор.
Так, там він лежить.
Це місто завжди перебувало в його тіні.
Буря насувається.
Це не земна погода.
Це породження Сауронового зла.
Чад, що він пустив перед своєю армією.
Орки Мордору не витримують сонця.
Тому він закриває небо хмарами...
...і так полегшує їх просування на війну.
Коли тінь Мордору досягне міста,...
...вона розпочнеться.
Ну, Мінас Тіріт ...
Справді вражає. А куди тепер їдемо?
Вже занадто пізно, Перегріне.
Це місто вже ніхто не залишить.
Допомога має прийти до нас.
Вже має бути час чаювання.
Принаймні в пристойних місцях, де ще подають чай.
А ми не у пристойному місці.
Пане Фродо?
Що таке?
Лише відчуття.
Я думаю, що вже ніколи не повернуся додому.
Та ну. Звісно ж повернетеся.
Це просто темні думки.
Ми йдемо туди і назад.
Як пан Більбо.
Ось побачите.
Я думаю, що колись ці землі були частиною Королівства Гондор.
Дуже давно, коли ще був король.
Пане Фродо! Дивіться!
У короля знову є корона.
Ходімо, гобіти. Не можна спинятися. Сюди.
Смішний гобіт.
Дякую.
Більше немає зірок.
Час настав?
Так.
Вгору, вгору, вгору, весь час сходами вгору.
А потім підемо у тунель.
Гей, що там таке у тому тунелі?
А тепер слухай мене! І уважно слухай!
Якщо з ним щось станеться, то матимеш справу зі мною.
Якщо я відчую, що щось не так,...
...якщо хоч одна волосина у мене на потилиці заворушиться, то все.
Ніхто більше не підкрадається, ніхто більше не смердить.
Тоді ти помреш. Зрозуміло?
Я дивитимуся за тобою.
Що ви там робили?
Нічого. Я лише дещо прояснив.
На тому березі дуже тихо.
Орки сидять доволі тихо.
Можливо гарнізон вже виступив.
Ми вислали розвідників до Каїр Андросу.
Якщо орки атакуватимуть з Півночі, нас попередять.
Потрібні ще десять.
Вбити його!
Вони йдуть не з півночі.
Пробачте.
Я маю меча.
Прийміть його, будь-ласка.
Прийміть мене на службу, королю Теоден.
З радістю приймаю.
Ти відтепер Меріадок, зброяр Рохану.
Вершники!
Хотілося б мені зібрати легіон гномів,...
...брудних та озброєних до зубів!
Твоєму народові нема потреби йти на війну.
Боюся, що війна вже йде через їхні землі.
Розкажи мені все, що знаєш.
То ось як ти служиш своєму місту!
Ти просто прискорив його занепад!
Я робив те, що вважав за правильне.
Що вважав за правильне?
Ти відправив Перстень Влади до Мордору.
У руках дурного напіврослика.
Його треба було повернути до Цитаделі, щоб зберігати у безпеці.
Заховане.
Глибоко в підвалі,...
...і не використовувати.
Хіба що у крайній потребі.
Я б ніколи не використав Перстень.
Навіть якби Мінас Тіріту загрожувало знищення, і тільки я міг його врятувати.
Ти завжди прагнув бути милостивим та великодушним,...
...як королі давнини.
А Боромир натомість подумав би про потреби батька.
Він приніс би мені королівський подарунок.
Боромир не приніс би його тобі.
Він би простягнув руку і взяв його. Воно б його згубило
- Ти нічого про це не знаєш. - Він би залишив його собі.
І якби він повернувся, ти б свого сина не впізнав.
Боромир завжди був вірним мені,...
...а не якимсь вихованцем чарівника.
Батьку?
Мій сину!
Облиш мене!
І що ти собі думав, Перегрін Тук?
Яку службу може запропонувати гобіт такому великому повелителю людей?
Гарно зробив.
Благородний вчинок не можна стримувати холодною порадою.
Тебе направлять до охорони вежі.
Я не думав, що знайдеться форма, що б мені пасувала.
Вона колись належала одному хлопчакові з цього міста.
Справді дурненькому.
Він гаяв час, вбиваючи драконів замість того, щоб навчатися.
- Вона належала Вам? - Так. Вона була моя.
Батько наказав пошити її для мене.
Ну. Я є вищим за Вас тоді.
Проте, я більше вже не виросту. Хіба що вшир.
Та й мені вона не дуже пасувала.
З нас двох Боромир був воїном.
Вони були такі схожі, він і батько.
Горді. Навіть вперті.
Але сильні.
Але Ви теж сильні, хоча у інший спосіб.
І одного дня Ваш батько це визнає.
Це місто людей Нуменору.
Я охоче віддам своє життя, щоб захистити його красу, мудрість та пам'ять про нього.
Ти знаєш про війну так само мало, як і цей гобіт.
Коли його охопить страх,...
...коли кров, крики і всі жахи битви заморозять його кров,...
...ти гадаєш, що він і далі битиметься?
Він втече. І правильно зробить.
Війна – це чоловіча справа, Еовіно.
Ти даєш надію людям.
Для себе...
...в мене надії не лишилося.
Я бажав тобі щастя, відколи вперше тебе побачив.
Та тим не менш ми підемо до бою.
Хто їх покличе, забутий народ, із сірих сутінків?
Нащадок того, кому вони присяглися.
Він прийде з півночі.
Потреба приведе його.
Він пройде крізь Ворота на Стежину Мерців.
Що таке?
Що ти бачиш?
Я бачу обриси людей...
...і коней.
Де?
Бліді знамена, немов клапті хмар.
Підносяться списи,...
...як зимові хащі крізь пелену туману.
Мерці йдуть за нами.
Їх покликали.
Мерці?
Покликали?
Я ж це знав!
Га!
Дуже добре. Дуже добре. Леголас!
Не дивіться вниз.
Даю Вам слово!
Бийтеся і я звільню вас з цієї живої смерті.
Що ви скажете?
Стійте, зрадники!
На вихід!
Леголас!
Тікаймо!
Ми б’ємося.
Що ви робите, нікчемна наволоч?
Ворота не піддаються. Надто міцні.
Повертайтеся туди і розтрощіть їх!
Їх не пробити!
Гронд їх проб'є.
Тягніть вовчу голову!
Гронд, Гронд, Гронд.
Ви далі не пройдете.
Ви не зайдете до Гондору.
А хто ви такі, що нам не дозволите?
Леголас, зроби попереджувальний постріл боцманові під вухом.
Добре прицілься.
Ой!
Ось так. Правильно. Ми вас попередили.
Приготуйтеся до абордажу!
До абордажу? А де ж ваша армія?
Ось де вона.
Слався, Еаренділе, найяскравіша із зірок!
Розвідники повідомляють, що Мінас Тіріт оточено.
Нижчі поверхи уже палають.
Легіони ворогів наступають звідусіль.
Час грає проти нас.
Готуйтеся.
Тримайся, Меррі.
Незабаром це скінчиться.
Моя пані, Ви чарівні та мужні,...
...і маєте все, заради чого варто жити.
Всі вас люблять.
Я знаю, що вже пізно розвертатися.
Я знаю, що вже безглуздо сподіватися.
Якби я був Вершником Рохану,...
...здатним на великі подвиги,...
...але я не він.
Я всього лише гобіт.
І я знаю, що не можу врятувати Середзем‘я.
Я лише хочу допомогти друзям.
Фродо, Сему.
Піппіну.
Більш за все я бажаю побачити їх знову.
Приготуватися до походу.
Швидко. Ми поїдемо вночі.
До бою.
Я намісник з дому Анаріону.
Таким я прийшов...
...і таким я зараз відійду.
Гондор втрачено.
Надії для людей немає.
Навіщо тікають дурні?
Краще раніше померти, аніж пізніше.
Бо помирати всім треба.
Ходімо! Хутко!
Повертайся до безодні.
Провались у ніщо, яке чекає на тебе і твого володаря!
Ти не впізнаєш смерть, коли її бачиш, старий дурню?
Прийшов мій час.
Гендальф!
Ти програв.
Світ людей зникне.
Можливо, сьогодні ви візьмете гору на полі битви...
...але проти сили, що постала на Сході,...
...перемоги не буде.
Рубайте їх!
За мною!
Меррі!
Меррі.
Ні!
Із зітханням,
ти відвертаєшся.
Із тим, що в серці глибоко,
слів, щоб сказати, не лишається.
У смерканні,
ти побачиш, що світ змінився назавжди.
І дерева вже вбираються із зелені у золото.
І сонце вже згасає.
Аби ж тільки мати змогу обійняти тебе.
Меррі!
Я думаю, що купиться.
Довго ти на мене полював.
Довго я ховався від тебе.
Тепер цьому край.
Поглянь на меч Еленділя.
Місто завмерло.
А сонце не дає тепла.
Стало так холодно.
Це лише вологість першого весняного дощу.
Я не вірю, що ця темрява затримається.
Рухайтеся, ледачі слимаки!
Вперед! Швидше!
Вперед, покидьки!
Я вас до крові відшмагаю, ви...
Вперед!
Що я вам казав?
Вставайте!
Рухайтеся, слимаки!
Ви двоє стаєте в передній шерензі!
Уперед! Рухайтеся! Не відставати!
Швидше!
Вже забули, що ми на війні?
Стояти!
Огляд!
Сем, допоможи мені!
Пане Фродо!
Вставайте, пане Фродо! Піднімайтеся!
Він такий важкий.
О, ні.
Що мені робити? Що нам робити?
- Вдар мене, Сем. - Що?
Вдар мене, Сем. Розпочни бійку.
Відчепися від мене!
Кого ти штовхаєш, брудний хробак!
Пішов геть!
Розійтися! Припиніть це!
Я тобі руки повідриваю, якщо не наведеш порядку.
Тікаймо, Сем! Зараз!
Далі, покидьки!
Стати в колону!
Ви хробаки!
Стати в колону, ледачі хробаки!
Рухайтеся!
Я не можу...
Я не можу... не можу нести Перстень далі, Сем.
Його... Його так важко нести.
Він ... такий важкий.
Ми йдемо в тому напрямку. Прямою дорогою.
Тож нема потреби нести те, що нам не знадобиться.
Дивіться, пане Фродо.
Там світло. Така краса вгорі,...
...яку не змогла закрити тінь.
Мій повелитель, Саурон Великий, сердечно вітає вас.
Чи є хтось у цьому збіговиську, що гідний говорити зі мною?
Ми не для того прийшли, щоб проводити переговори з Сауроном,...
...віроломним та проклятим.
Передай своєму панові наступне:
Армія Мордору має бути розпущена.
А він сам має залишити ці землі і ніколи не повертатися.
Ага. Старий бороданю.
Я маю дещо, що мені наказано вам показати.
Фродо!
- Тихо! - Ні!
Тихо!
Недоросток був вам дорогий, як я бачу.
Якби ви знали, як він страждав від руки мого господаря.
Хто б подумав, що такий малюк витерпить стільки страждань.
І він витримав, Гендальфе. Він витримав.
А це хто? Нащадок Ісільдура?
Щоб стати королем потрібно більше, аніж розбитий ельфійський клинок.
Я думаю, на цьому переговори завершилися.
Я в це не вірю.
І не повірю.
Не можна туди йти. Не можна шкодити дорогесенькому.
Але ти присягнувся. Присягнувся дорогесеньким!
Смеагол пообіцяв!
Смеагол збрехав!
З-за Великого Моря, до Середзем'я я прибув.
І в цьому місці залишуся я та мої нащадки аж до кінця світу.
Дякую тобі.
Обережно, гарбуз.
Ще по одній, Трояндочко.
Добраніч, хлопці.
"Туди і звідти. Історія одного гобіта." Автор: Більбо Бегінс.
І "Володар Перснів". Автор: Фродо Бегінс.
Море кличе нас додому.
Синхронізація аудіодоріжок та редагування субтитрів: Demrandir
Annie Lennox - Into the West
Поклади свою
милу та втомлену голівку.
Настає ніч
ти дійшов до кінця своєї подорожі.
Засинай,
хай тобі насняться ті, що йшли до тебе.
Вони кличуть
з далекого берега.
Чому ти плачеш?
Чому на твоєму обличчі сльози?
Скоро ти побачиш і сам,
що всі твої страхи минуть.
У моїх руках ти в безпеці.
Ти лише спиш.
Що ти бачиш на горизонті?
Чому кричать білі чайки?
За морем сходить блідий місяць.
Прибули кораблі, щоб доправити тебе додому.
І усе обернеться на срібне скло.
Світлом на воді проходять усі душі.
Надія згасає
у світ ночі.
Падає крізь тіні
зі спогадів та часу.
Не кажи,
Що ми прийшли до кінця.
Білі береги кличуть,
ми з тобою ще зустрінемось.
І ти будеш тут, у моїх руках.
Ти будеш спати.
Що ти бачиш на горизонті?
Чому кричать білі чайки?
За морем сходить блідий місяць.
Прибули кораблі, щоб доправити тебе додому.
І усе обернеться на срібне скло.
Світлом на воді
проходять сірі кораблі
на захід.