Вчера те сънувах, Арман.
Присъни ми се, че бродим по летните поля на Буживал.
И се обичаме един друг.
Ще те видя ли поне още веднъж, Арман?
Глупаво е да се надявам -останало ми е толкова малко време дори за мечти!
Тази сутрин едва можах да събера сили,
за да запиша това в дневника.
Но на кого още мога да поверя чувствата си - любовниците идват и си отиват.
Дори ти ме изостави, Арман.
Както ти казах -или ме обичай по-малко, или ме разбирай по-добре.
Но нима тогава можеше да ме разбереш?
Нали никога не съм ти разказвала, какъв беше живота ми преди,
да дойда в Париж.
Забравана! Оставила си краварника отворен!
И всички плъхове се разбягаха.
ДАМАТА С КАМЕЛИИТЕ
Наблизо ли живееш? - Не, цяла нощ бях на пътя.
Те се ли страхуваш, че някой непознат ще те задява?
Не се страхувам от непознати.
Имаш ли роднини в Париж? При тях ли отиваш?
В Париж нямам никого. - Как те е пуснала майка ти?
Мама умря, когато бях още малка.
Колко жалко. А баща ти? - А баща ми живее твърде дълго.
По романа "Дамата с камелиите" на Александър Дюма-син
Купувайте! Краставици - налитайте!
Цветя! Купувайте цветя!
Благодаря, мосю!
Бъди по-внимателна, момиче!
Ето го, татко! - Арман!
Надявах се, че ще дойдете!
Мислиш ли, че със сестра ти бихме пропуснали такова събитие?
Как е последният ти изпит? Успешен ли е?
Вашето семейство може би ще даде на Франция бъдещия премиер-министър!
В най-лошия случай- поет! - Не се прави на глупак...
Татко, Бланш, това е моят най-добър приятел Гастон Доде.
Арман толкова често пишеше за вас, че ми се струва, че ви познавам добре.
А аз вас, мосю! Арман ми е говорил,
че има хубавичка сестричка, но явно ви е недооценявал.
Бланш е нетърпелива да се покаже някъде в новата си рокля,
така че тази вечер ще бъдем в ресторант "Chez Victor"!
Присъединете се, ако нямате планове да бъдете със семейството си.
Гастон е сирак, татко. Има само опекун, назначен от банката.
Тогава позволете ние да сме ваше семейство тази вечер.
За мен е чест, мосю!
Благодарю, мосю...
Ах, скъпа, това беше незабравимо!
Да, просто прелест. - Хайде тази вечер...
Извинете, мадам...Кажете, те към висшето общество ли принадлежат?
Само в леглото. Това са куртизанки, мадмуазел!
Не сте чували за куртизанките? Куртизанка - това е жена на издръжка.
На издръжка? Как така? - Такива ги издържат богати мъже,
които могат да си позволят да имат екстравагантни любовници.
Знаете ли, какво е любовница? - Знам...
Ще ми помогнете ли със съвет, мадам? Идвам от село,
нямам пари, и трябва да намеря някаква работа и жилище.
В този модерен район нищо няма да намерите.
Опитайте щастието си на левия бряг на Сена. Мостът е ето там, зад катедралата.
Толкова е далеч... Цяла нощ вървях пеш и съм много уморена.
Все пак ви благодаря, мадам. - Почакайте...Това е за щастие!
При това, хубаво момиче винаги трябва да носи камелии.
Благодаря, мадам.
Ще седнете ли при мен, мадмуазел?
Бих искал да ви нарисувам.
Не знам, какво имате впредвид, мосю, но не е важно,
много съм уморена и изгладняла.
Просто искам да ви рисувам.
Аз съм беден художник, мадмуазел, и не мога да ви платя,
но ако искате...
мога да ви купя нещо за ядене.
Да ям? О, да, мосю.
Благодаря, мосю.
По-добре да ви бях платил...
Предлагам тост! - Внимание...
За прекрасните дами! Особено за тази, която е до мен.
Ако майка ви би могла да е с вас в такъв щастлив момент...
Гя е в рая, татко, а значи с нас. - И аз вярвам в това!
Страхувам се, че смущаваме Гастон. - Съвсем не, мосю, завиждам ви.
Не съм срещал такова задружно семейство.
Не се срамувам да призная, че обичам децата си,
и те ми отвръщат със същото.
И очаквам същото от внуците си. - Татко...
Естествено татко нямаше впредвид, че внуците ще се появят веднага.
Не, разбира се, но ще дойде време!
Децата, внуците -са единствената надежда да постигнеш безсмъртие.
Все пак днес празнуваме това, което имаме сега.
В чест на Арман и Гастон - за тяхното блестящо бъдеще!
Защо не каза, че си девствена?
Опитах се, ти не чу.
Не можах да се сдържа.
Това казват мъжете, когато получат това, което искат.
Не можах да се сдържа! - Съжалявам.
Но наистина, ако знаех, бих се отнесъл с теб по-ласкаво.
Ти все едно направи това, което направи.
Но поне не лъжеш.
Няма да те докосна, докато сама не поискаш. Обещавам ти. Ще останеш ли с мен?
И след всичко очакваш, да остана с теб?
Няма къде да отидеш, нямаш никой.
Добре, каквото станало, станало.
Ще останеш ли? - Ако ми купиш рокля.
И чехли. И по специални случаи - камелии.
Само невинно момиче би поискало толкова малко.
Вече не съм невинно момиче. Какво да искам повече?
Ти нямаш нищо.
Ти си свободен, Арман, и можеш да се наслаждаваш на живота.
Младият човек трябва да вкуси от живота, преди да се обвърже.
Ще продължа издръжката и ще пратя Жозеф, да те наглежда.
Заедно с дохода от имението на майка ти ще получаваш седем хиляди на година.
Това, естествено не е разкош, но за живеене стига.
Толкова си добър към мен, папа. - Трябва да вървим, папа, влака ще тръгне без нас!
Довиждане! - Довиждане!
Баща ти ти заповяда да се забавляваш.
Да пийнем в руското кафе. - Защо не?
После на Монмартър, да погледаме негърките.
А после... - Какво после?
В бордея, където момичетата са горещи като породисти кобилки -
и всички без изключения!
Познаващ ли ги? - Във всякакъв смисъл, включая библейски.
Миналата година преспа с всички художници от Латинския квартал,
а сега е любовница на граф де Нуайи.
Той богат ли е? - Доста.
Подари й дом, и слуги, и скъпоценности.
Исках и ти да си богат.
Мислиш ли за това, когато се любим?
Ти не ме любиш, ти ме използваш.
И по-добре от мен да се възползва богаташ, а не бедняк.
А ако не й харесам?
Ако се вярва на Мими, не се е родил още мъж,
който не би се понравил на Клео.
Моят приятел Арман Дювал - Мими, Клео.
Много ми е приятно да се запознаем! - На мен още повече.
Е, ще вечеряме ли, котенца? - До, или после?
А защо да не го направим едновременно?
Използвай си инструмента, докато можеш!
Покажи й монета - и тя е готова на всичко!
Пияници! Не позволявате на приличните хора да спят!
Хиляди извинения!
Мое момче! - Сърдиш ли ми се, папа?
За какво? - Така ми се стори.
Не виждам никакви следи от разврат,
макар на 20 години това да е рядко.
Мислех, че си недоволен, че вече три месеца не съм бил у вас.
Дойдох в Париж не за да ти чета нотации, скъпи.
Обмислях твоите перспективи и стигнах до извод,
че ти е време да пътешестваш.
Не искам да напускам Париж. - Париж не е целия свят.
На времето моя баща ми даде възможност да пътешествам,
и бих искал и аз да ти дам такава възможност на теб.
Ще дойде време и ти ще направиш същото за твоя син, или синове.
Освен това, ще разшириш кръгозора си, което ще ти потрябва в кариерата.
Светът ще ти открие перспективи, които сега нямаш.
Но това струва много пари. - Вярно е.
Не искам да ти стоварвам и това бреме.
Няма да е обременително; продадох това-онова и не изпитвам нужда.
Ти каза, че Гастон вече е встъпил във владение на наследството.
Може би ще се съгласи да ти прави компания?
Бих се радвал...
Погледни тази цапаница!
Би трябвало да окачат художника вместо платното!
Те наричат себе си импресионисти, френски импресионисти.
Съмнявам се, че имат бъдеще.
Ти би ли поставил своя картина, за да ти се надсмиват?
Не все пак се смеят. И после, къде може да се изложи картина,
която са отхвърлили и Академията, и официалния салон?
Искам да се прибирам.
И аз искам в къщи.
Моят господар, херцог де Шарл, желае да купи вашата картина.
Предайте му, че може да я вземе за двеста франка.
О, скъпо е... - Двеста, и нито франк по-малко!
Херцогът ще плати за нея 5 000 франка.
Добър вечер, мосю херцог. - Не трябваше да ме чакаш, Хортензия.
Това е мадмуазел Маргарита Готие.
Реверанс не е нужен, скъпа.
Хортензия е моя икономка, тя поддържа дома
и ще се погрижи за всичко, което ти е нужно.
Розовата стая за мадмуазел.
Приятни сънища, скъпо дете.
Ще внеса вещите ви, мадмуазел.
Нищо не съм взела. А и нямам нищо ценно.
Нищо? Е, да вървим.
Херцогът говорил ли ви е за дъщеря си? - Не.
Каза само, че ще му е приятно, ако се преместя да живея при него.
Не намерих причини да отказвам.
В крайна сметка, не се преструвате.
Израснах във ферма сред свине, а там такива неща няма.
Винаги ли казвате каквото мислите?
Само ако няма нещо за което си струва да се лъжи.
А херцогът...
Херцогът ще дойде ли при мен тази нощ?
Той никога няма да дойде при вас с цел, която подозирате.
На него му е нужна не любовница, а дъщеря.
Дъщерята на херцога. Умря на 17 години.
И досега херцогът я оплаква, и вини себе си за смъртта й.
Защо? - Изпълняваше всеки неин каприз.
Оня път поиска да язди породист кон, и той отстъпи.
Падна и си счупи врата.
В живота има много по-лоши неща, от моментална смърт.
Това нейната стая ли е била? - Да, беше. А сега е ваша.
Това ще е отмъщението на моя баща. - Оотмъщение?
Защо искате да отмъщавате? - Моят баща е пияно животно.
Със свинете си се е отнасял по-добре, отколкото с мен.
Така или иначе, всички мъже са животни.
Обещавам ви, че тук ще намерите само доброта и грижа.
Защо ме напуска? Нищо не съм й отказвал.
Мога ли да ви отговоря откровено, мосю херцог?
Както винаги.
Отива си защото, тук й бе скучно. - Но дните й бяха запълнени.
Уроци, развлечения, разходки в Буа. Нима й е било скучно?
Отнасяхте се с нея като с дете. - Тя си беше дете.
Знам, че сте склонен да пренебрегвате тази страна на живота.
Но преди да попадне при вас, е успяла да упознае мъжете.
Успяла е да почувства вкуса на живота, и тук й е било скучно.
Но тя искренно е привързана към вас.
Обичам я като родна дъщеря.
Извинете, мосю, но ако вашата дъщеря беше жива,
то и тя би ви напуснала, за да започне свой собствен живот.
Сигурно... но не като куртизанка!
Защо не си облечен? Момичетата вече чакат потрепвайки!
Баща ми пише, че е време да се връщам в къщи. - Арман!
Познаай, кой е? - Париж зове!
Напиши на баща си, че си напуснал Париж момче, а се връщаш мъж.
Какво там се опитва да привле вниманието ти?
Интересно, какво прави в ложата на граф Нуайи?
Той обича по-младите гълъбчета.
Коя е тя? - Прюданс Дюверние.
Някога беше куртизанка, но не можа да спести за старост.
Сега се издържа работейки като модистка.
Откъде я познаваш? - Тя ме просвети.
Първият път винаги е по-добре жената да е по-стара от теб.
Дамата с камелиите... Знаеш ли коя е, Гастон?
Маргарита Готие.
Сега разбирам, как на Прюданс му се е отдало на направи път към ложата на графа.
Нейните прозорци гледат към апартамента на Готие, завързали са особени отношения.
Трябва да я видя.
С кого, с Прюданс? - Не, разбира се.
Ще ни уредиш ли среща? - Не бъди идиот.
Готие е куртизанка и избира за себе си много богати любовници. Много.
Все ми е едно. Ако си ми приятел, уреди ми тази среща.
Боже, колко е прекрасна!
Може да ослепееш от такава красота!
Трябва да се срещна с нея, Гастон.
Маргарита я покровителства херцог де Шарл.
Какво значи "покровителства"?
Това, че стареца я е избрал, обградил я с разкош - но тя го изостави.
Но той и досега се отнася към нея, като към дъщеря.
На нещо друго той вече не е способен. Маргарита ми разказа всичко.
А което не ми е казала, то имам очи и уши.
Ако продаваше клюки вместо шапки, то отдавно да беше забогатяла.
Спри да се шегуваш! - Защо се вълнуваш, друже?
Когато нещата се отнасят за любов, у моя приятел се проявява душа на поет.
Честно казано, Арман, ти не си така богат, и не толкова стар за Маргарита.
Каза, че тя е само на 20 години.
Ако се съди по жизнения опит,-на 120 е.
Черпи от живота с пълни шепи, никога не спира.
Макар, че доктора я предупреждава.
Болна ли е? - Не припадай.
Просто има слаби дробове. би трябвало да се грижи повече за себе си.
Какво й пречи? - Куртизанката живее за мига, друже.
Маргарита пилее пари и сменя любовниците си,
като че вечно ще остане млада и красива. Но повярвай ми, знам го.
Към 30-те куртизанката слиза от сцената.
Въпреки това, тя отказва на граф де Нуайи, а той е богат като Крез.
В такъв случай, вие грешите по отношение на нея.
Гастон! Откъде изкопа такъв невинен гълъб?
Вече казах- той има душа на поет. - Престани!
Ако тя е такава, каквато я описвате, то защо е отказала на графа?
Той я отвращава. Казва, че имал празни очи.
Някога чували ли сте подобна глупост!
Прюданс! Прюданс!... - Тя е просто непоносима!
Смята, че може да ме вика, когато й скимне.
Отчаяна съм! Ела и ме отведи, ще умра от скука в обществото на графа.
Имам гости. - Доведи ги и тях!
Нито минута повече няма да издържа насаме с графа!
Почакайте... Още един тур? - По-късно. Задуших се.
А вие не искате ли да танцувате с мен, мосю Дювал?
Почту за честь.
Струва ми се, че сме се срещали! - Не бих забравил такава среща.
Горещо е! Задушно ми е.
След такива въртения. - Харесва ми да танцувам.
Особено ако партньора не е любител на тягостните гавоти.
Ще се постарая да го имам впредвид занапред..
Лягам да спя, така че... всичко хубаво!
Надявам се, утре моето общество ще ви се стори по- занимателно.
Ще ви видя ли утре? - Ако искате.
Довиждане, скъпа.
Тебе не совестно помыкать им? Той е толкова щедър с теб.
Смятам, че визитите му при мен му излизат твърде евтино.
Държиш се глупаво, скъпа! Не можеш вечно да го дразниш.
С твоята разточителност дори това, което ти дава старика херцог не ти стига.
Знаеш, че не злоупотребявам със щедростта на херцога.
Той е и така е твърде добър към мен.
Ние също ще тръгваме. - В никакъв случая!
Нанин!... Нанин, гостите ще останат за вечеря.
Пиле, аспаржи... и ягоди... И шампанско! Изпрати го графа.
По-добре да отидете да спите!
Тя е ужасна грубиянка, но не мога без нея.
Това е нещо ново, Маргарита? Кой ти я подарил?
Графът... - Това е скъпо нещо!
Вземи го ако искаш. - Не съм мислила да те обирам...
Но щом настояваш.
Следващият път вземи куфара - този часовник може да ти потрябва?
Гастон, ще видя какво й е.
Извинете, но се безпокоя... - Всъщност всичко е наред.
Мадам Дюверние каза, че изобщо не си почивате...
Прюданс не трябва да се меси в чужди работи. При това тя прекрасно знае,
че щом куртизанката престане да доставя удоволствие на любовниците си, те я изоставят.
Аз никога не бих ви изоставил.
Влюбен ли сте в мен?
По-добре недей. - Защо?
Вашият приятел Гарсон казва, че имате само 7 хиляди франка на година.
Такава сума харча на месец. - Гастон твърде много бърбори.
Той ви прави услуга.
Моята любов ви струва скъпо, така че просто ще си останем приятели.
Вземете за любовница хубавичка продавачка.
Извинете, мадмуазел...
Тя ми се надсмива.
Съветвам ви да взете за любовница продавачка.
Нелош съвет. - Нея я интересуват само парите.
Предупреждавах те, тя не е за теб.
Забрави я. - Не мога.
Обичам я.
На сън и наяве пред мен е прекрасното й лице.
Никога не съм мислил, че любовта може да е толкова мъчителна.
Това е нелепо, сколько можно пререкаться.
Вече казах, че е невъзможно... Лека нощ.
За мадмуазел Готие. - Благодаря.
За мадмуазел Готие. - Очакма ми, докторе.
Тук ли е? - В своя кабинет.
Добре, че дойдохте. Поговорете с ним, мсье Гастон.
Не яде и не спи, нощем броди по улиците.
Само месец ме нямаше в Париж, а ти стана абсолютен безумец!
Тя е болна, Гастон. Вече няколко седмици.
Тя оздравя. - Откъде знаеш?
От Прюданс. Жозеф!
Гореща вода и бръснач. Мосю Арман излиза.
Обличай се! - Защо?
Лекарят й предписа разходки на свеж въздух.
Сейчас она едет в Булонский лес.
Но что мне от этого? - Ще я видиш, ще поговориш!
Тя е равнодушна към мен. - Какво губиш?
Уже совсем раскис, так что будет потом?
Това е среща, а не погребение! - Стига, прибирам се в къщи.
Късно е. Изобрази удивление, радост, каквото и да е!
Каква приятна изненада! - И за нас също, нали, Арман?
Чух, че сте боледували? - Ах, това са дреболии.
Защо не ме навестихте? - Не исках да се натрапвам.
Но всеки ден изпращахте цветя, даже стихове...
Знаехте, че това е от мен? - Сега знам! Но се досещах.
Елате при мен тази вечер.
Докторът ми заповядва, макар и малко да поживея тихо и спокойно.
А на мен така ми харесва вашето общество. Може да тръгвате!
Какво значи това?
Подозирам, че сега си отворил кутията на Пандора.
Ти ме върна към живота. Задължен съм ти.
Спорим за 10 дражета със стафиди. - Останали са ми само 8.
Заемете от мен! - А ако спечелите?
Спечелих! - Вие блъфирахте.
Естествено. Обичам дражета със стафиди. - И аз също.
Арман! Радвам се да те видя пак, скъпо момче!
Стига, Прюданс. Колко ти даде?
Шест хиляди. - Исках да помоля за пет.
Винаги е по-добре да поискаш малко повече. - Херцогът сърдит ли ми е?
Ужасно огорчен, че не са му съобщили, когато си заболяла.
Старикът толкова те обича, мила моя.
О, не трябва да ми плащате за такава дреболия, но ако настояваш...
Настоявам не повече, отколкото преди... и ти вземаш, както винаги.
И даже раньше, чем я заикнусь.
Лека нощ, Прюданс. - Лека нощ, Маргарита.
Може би, тази нощ ще е добра и за теб, друже.
Тя ви оскърби! - Не бъдете бебе.
Прюданс знае, че мъжете искат от мен само едно.
Искам да се грижа за вас.
Нищо не искам в замяна. Ако не сега, то после.
Обичам ви. И не искам нищо насреща.
Не знам защо, но ви вярвам.
Остани с мен днес ако искаш.
Не ти ли е добре с мен?
Не, просто ми се струва, че се страхуваш да ме обладаеш.
Повечето мъже, получили желаното, повече не мислят за това.
Обичам те...
С никого ли няма да се срещаш ?
В тебе вече се събуди собственика? - Просто те обичам.
Живея така, както трябва да се живее. Трябва да мисля за успеха, за бъдещето.
Твоето бъдеще е с мен. Ние се обичаме.
Само една нощ, и ти си вече сигурен в моята любов?
Сама го знаеш. - Не...не мога, не искам да те обичам.
Но ти обичаш. Тази нощ... - Тази нощ не значи нищо.
Тя значи всичко. - Да...
Толкова ли много съм задлъжняла? - Повече. Много повече.
Отдавна не сме плащали сметките.
Как можах толкова да похарча ?
Не повече, от обикновеното, но без доход, без подаръци, без деликатеси и вина...
А вашите нови шапки и рокли?
Нанин, но какво да правя?
А може би мосю Арман? - Не.
Няма да взема пари от него. Дори ако ми предложи.
Обичам го!
Не мога да си представя, че никога не сте били в Буживал.
Само си представете, птиченца мои -
безподобна маса, кухнята е проста, но свръх-божествена.
Нежно агънце, розмарин с мащерка, пресни картофки,
парченца моркови и лук плуват в свежо разтопено масло.
А тортите просто не са за описване!
Вижте! Ето я и гостилницата! Не е очарователно?
О, вече ми текат слюнките!
Какъв красив дом, нали, Арман?
Домът е мебелиран, ако искате, мога да ви го покажа.
Какво имате впредвид? - Аз съм пазач, мосю.
Не дойдохте ли да наемете този дом?
Дава ли се под наем? Арман, чудесно би било да прекараме тук лятото!
Само три часа от Париж, а такова уединение!
Колко искат за сезон? - Три хиляди, мосю.
Страхувам се, че дома е твърде тесен за нас. Благодаря ви, мосю.
Два пъти идвах при теб. Не спиш ли в леглото си?
Искаше да се срещнем, за да ми четеш морал?
Какво те интересува къде спя? - Трябва да ми помогнеш, Гастон.
Познаваш игрални домове - заведи ме в някой от тях.
Ти нищо не разбираш от това. - Затова и моля за помощ.
Трябват ми сума пари за да наема дом за Маргарита на село.
С ума си ли си? - Ако не ми помогнеш, ще отида сам.
Кажи, кой е най-добрия.
Идиот, ще проиграеш и последната си риза. Но това може да ти е за урок.
Мадам, мосю, залагайте!
Изкушаваш съдбата... - Ще спечеля.
Край на залаганията!
17, черно. Печалбата е ваша, мосю.
Моля, мосю.
Е, край, да вървим, спечели 10 пъти повече, отколкото смяташе.
Казах ти, късмета е на моя страна!
Залагайте!
Край на залаганията!
И така, 17, черно.
Пак спечелихте, мосю!
Още веднъж на 17. Всичко на 17!
Мосю, залагайте.
Идиот, сними их. Говорю тебе, сними!
Няма да загубя. Днес ще взема 100 хиляди франка.
Край на залаганията!
Колко загуби? - Кой е изиграния?
Малко ли е? Приятелю.
Нека този приятел не си пъха носа в чужди дела.
Защо започна да играеш, Арман? Защо?
За да наема дом в Буживал за теб.
Не ви е нужен дом, ако за това ще ти се наложи да играеш!
В края на краищата ще попаднеш в лапите на лихварите.
Обещай, Арман, че никога повече няма да играеш. Моля те!
Не, следващия път ще спечеля. Ще прекараш лятото на село.
Не-е-е!
О-о-о, да!
Този син бархат изумително отива на лицето ти!
Така ли смяташ? - Да-а!
А вие как мислите, мосю Дювал?
По тези въпроси съм лош съдник. Може ли да поговорим насаме?
Почакай, Прюданс. Знаеш ли, моя годеник иска,
да купя не по-малко от три шапки, така че няма да си отида оттук скоро.
Какъв забележително щедър годеник!
Годеник...повярвах!
Този идиот има жена и три деца, а Никол съвсем ще го разори.
Внимавай с тази курва.
Тя никога няма да прости на Маргарита, че й е отнела графа,
и няма да се успокои, докато не отмъсти. Обвързвайки те!
Консиерж каза, че Маргарита рано сутринта е заминала с Нанин.
Не знаеш ли къде? - Знам, естествено.
Къде? Няма я цял ден.
Отиде в Буживал със своя старик- херцога.
Той смята да наеме там дом за нея.
Считаш, че съм способен да прекарам лятото на село на средства на херцога?
Той нищо няма да разбере. Ще отседнеш в хотел.
А това променя ли нещата?
Не разбирам, защо се сърдиш? Херцогът е радостен да наеме дома за мен.
Това трябваше да направя аз!
Как? Играейки и губейки малкото, което имаш?
Извинявай, не трябваше да го казвам.
Но това е истината...
Не се сърди, Арман.
Помолих херцога да наеме вилата, за да не играеш повече.
Знаех, че пак ще дойдеш тук.
Ще кажа на херцога, че съм премислила.
Не... Лято на село ще ти е от полза.
А за това съм готов да дам всичко. - Ти и така ми даде най- важното.
Закуската ти. Ягоди от градина. Кафе. И бриоши.
Нанин би могла да ми донесе закуската. - Харесва ми аз да го направя.
Какво ще правим днес?
Същото като вчера.
Две седмици- същото като вчера.
Искам всеки ден да е като вчерашния.
Искам лятото да продължи вечно!
Не сънувахме ли миналата нощ? Ако това е сън, не искам да се събуждам.
Не беше сън.
Не си против нашето идване? - Радвам се, че дойдохте.
Ето, казвах, че тя ще скучае за обществото.
От свежия въздух винаги имам световъртеж.
Стига, Прюданс!
Ако става дума да добри неща, няма такава дума - стига...
Впрочем нещо хубаво: Има новина: любовникът на Никол я е изоставил!
А всичко заради палтото от норка. - За какво говориш?
За палтото от норка. Което тя купи за 20 хиляди франка.
Любовникът изпаднал в несвяст.
Така й се пада на тази малка курва.
Времето се разваля, ще ти донеса шал...
Маргарита, греших, опитвайки се да те убедя да го изоставиш.
Виждам колко сте щастливи заедно!
Любов сред крави и кокошки. Каква скука!
На мен не ми е скучно. Тук имам всичко, което ми е нужно.
Знаете ли, девиците от Мулен-Руж измислили нов танц.
Цял Париж се е побъркал по него. Сега ще ви покажа!
Пощади ни!
Това е за Маргарита...
Толкова се радвам да ви видя! - Съмнявам се.
Моите приятели, Жюли и Прюданс. Неочаквано ме навестиха.
А младият човек? Той също ли е неочакван посетител?
Мосю Арман живее в хотела.
Аз съм стар, но оцелях, мадам.
Отдавна нямам илюзии относно вашия морал.
Никога не съм крила коя съм.
Но никога преди не сте ме мамили.
Наех дом за вас, за да можете да си почивате тук,
а не да се забавлявате с кокотки и млади любовници.
Страхувам се, че повече няма какво да очаквате от мен.
Съжалявам, знам, че ти е скъп.
Надявам се, че си доволен! Най-напред заради теб изчезна граф де Нуайи,
а сега и херцога я изостави!
Стига, Прюданс. Всичко отива на добре.
Как така?
Беше ме срам да лъжа херцога. Няма да ми се наложи повече да хитрувам.
Премести се от хотела. Сега можем да живеем заедно открито.
Какво право имаш да си зла? Ти настоя за визита при Маргарита.
Колко направих за това момиче! А сега не струва и пукната пара.
И какво си направила за нея? Абсолютно нищо!
Само се възползваше от щедростта й и сега тихичко се измъкна.
Сега от нея няма и какво да се открадне.
Не взех нищо!
Но все пак се радвам, че навестихме Маргарита. Тя сияе!
А забеляза ли какъв е цвета на лицето й - никаква руменина!
Всички туберкулозни имат такъв цвят. Това е признак на болестта.
Не мисля, че Маргарита ще доживее до трийсет.
Мога ли да поговоря с мадмуазел Маргарита Готие?
Отиде на панаир, аз съм икономката й. Кажете ми целта на вашата визита.
Представям интересите на търговците на които дължи голяма сума.
Но херцог де Шарл... - Вече бях у херцога.
Заяви, че повече не отговаря за дълговете на мадмуазел Готие.
Виждате ли, временни затруднения... - Аз не мисля така.
Моля, съобщете на вашата господарка, ако до 10 дни дълговете й не бъдат платени,
срещу нея ще се възбуди съдебно дело.
Всичко хубаво, мадам.
Десет дни! Само десет дни? - Да, така каза този жалък червей.
Откъде да взема пари?
Не назова ли сумата?
Замина си и погледнах сметката.
Дори да платим само просрочените сметки,
ще ни трябват почти 40 хиляди франка. За нас са все едно- 40 милиона.
Не, само не скъпоценностите! - Но друг изход няма.
Утре ще отидеш в Париж и ще ги заложиш. - Но това е вашата осигуровка за бъдещето!
Нищо не мога да направя. Заложи ги и се разплати с търговците.
Арман... нищо не трябва да знае.
Добро утро, Нанин. Каква чудесна торта!
Да, много сполучлива. Закуската ще е готова след няколко минути.
Не бързай, тя още спи.
Виж какъв подарък й купих за рождения ден.
Поръчах го на изложба на стъклари, докато тя гледаше акробатите.
Как мислиш, ще й хареса ли?
Как може да не й хареса, щом е от вас!
Маргарита!... Маргарита?
Добро утро!
Какво ще правим днес? - Къде са скъпоценностите ти?
Няма ли да ми кажеш?
Не е ли все едно? - Отговори ми!
Какво ти е?
Искам да зная, къде са! - Те не ми трябват. Не ги нося.
Е, добре... вчера Нанин ги заложи. - Защо?
Не се сърди, Арман.
Трябват ми пари, за да си платя дълговете.
Защо не ми каза?
Не би могъл да платиш всичко, с което съм задлъжняла.
Не са ми нужни скъпоценности, Арман. Нужен си ми ти!
Не мога да ти подарявам само стъкло! - Не трябва!...
Ще ми е скъп, нали е твой подарък.
Искам да те обичам както умея, а ти не ми позволяваш.
Излиза, че ми плащаш за любовта.
Виновен съм, прости ми... Това е защото много те обичам.
Тогава, или ме обичай по-малко, или ме разбирай по-добре!
Прости ми! Причиних ти болка, готов съм да умра за теб.
Кажи, че ми прощаваш!
Не бих могла да не ти простя!
Какъв прекрасен ден! Обезателно ли трябва да отидеш в Париж?
Трябва да получа пари по чек, и да уредя някои неща.
До довечера ще се върнеш ли? - С последния влак.
Какво да ти донеса? - Дражета със стафиди. Тук ги няма.
Ще купя най-голямата кутия. До довечера.
Е, слава богу, повече не се сърди за скъпоценностите.
Но с какво ще живеем когато осента се върнем в Париж?
Мислех за това, Нанин.
Реших да продам всичко което имам.
Как...? Мебели, вашите кожи, всички украшения? - Всичко, което имам.
Тогава ще мога да изплатя всички дългове,
и дори ще остане малко, за да наема малък дом в Паси.
Паси? Там живеят само бедняци, а вие сте свикнали на разкош!
Значи ще ми се наложи да отвикна!
Твърде много обичам Арман, за да му бъда в тежест.
Нанин, струва ми се, че Арман иска да се ожени за мен.
Чувствам го. - Мъжете не се женят за куртизанки.
Аз вече не съм тази, която бях, ти го знаеш.
Всичко, което е било преди Арман, се е случило с другата Маргарита.
Не с тази, която го обича.
Така е, повярвай ми!
Доходът от имението на вашата майка? Това е несериозно, мосю Арман!
Разрешете да завърша, мосю Обер.
Начиная от 1 октомври чековете следва да се изписват и изпращат
на името на мадмуазел Готие, улица д'Антен, № 9.
Куртизанката? - Жената, която обичам.
Но вашият баща ще изпадне в ужас! - Той не трябва да знае.
Парите са мои, и мога да се разпореждам с тях както искам.
И никакви предварителни съобщения на адреса на мадмуазел Готие.
Трябва да ви е ясно какъв скандал ще стане.
Под заплаха е бъдещето на сестра ви!
Сестра ми ме обича. Тя ме разбира като никой друг.
Извинете... но от какво разчитате да живеете без този доход?
Смятам да постъпя на служба есента, щом се върна в Париж.
Във всеки случай, това са мои грижи, а не ваши.
Умолявам ви, преразгледайте решението си, мосю Арман.
Вашият баща... - Въпросът е приключен.
Всичко хубаво, мосю Обер.
Не се тревожи, това е само летен дъжд.
Ще се разболееш, а тук няма лекар. - Не смятам да боледувам.
Нанин е наляла в млякото много бренди, и от това кашлям.
Цялата си мокра! - Ще взема топла вана.
Само това липсваше.
Нямам треска, чувствам се прекрасно.
И все пак ще ви направя компрес на гърдите от овча мас.
Не е нужно, тя вони! - Ще я напръскам с розова вода.
От кого е писмото, Арман? - От баща ми. Жозеф ми го препрати тук.
В края на седмицата баща ми ще е в Париж в хотел "Девил". Иска да ме види.
Той ти пише, защо? - Не.
Ще изпратя бележка в хотела, че ще се срещна с него друг път.
Защо не отидеш на срещата?
Не искам да те оставя сама, докато не си напълно здрава.
Напълно здрава съм; и не мога да търпя когато ме третират като инвалид.
Щом баща ти иска да те види, трябва да отидеш.
Само че... - Какво?
Не ти ли се струва, че това е свързано с нас?
Баща ми винаги ме е обичал и ми е желал щастието, а аз съм щастлив само с теб.
Как смееш да оскърбяваш паметта на покойната си майка!
Ако мама беше жива, тя би ме разбрала.
Аз по-добре знам!
Тя ценеше честта и достойнството, а ти си занемарил и едното, и другото!
Слава Богу, тя никога няма да го узнае.
Нямаше да зная, ако не беше мосю Обер. Доверен, но и истински приятел!
Той не е имал право за това! - Това е от съвестта му!
Съжалявам, че не ми съобщи по-рано.
За Бога, как можа да предадеш състоянието на майка си на някаква куртизанка!
Маргарита повече не е куртизанка! Тя ме обича.
Такива жени не са способни да обичат. - Тя ме обича.
Ако приеме предложението ми, ще се оженя за нея.
Ти съвсем си се побъркал.
Даваш своето име, нашето име, на такава жена?
Нищо, освен име нямам. Как можеш да я съдиш, щом не я познаваш?
О, цял Париж знае коя е и какво представлява!
И не само Париж, слухове за твоята интрижка са достигнали до Шамон!
Отец Пол Моро ми разказа всичко.
И в същия ден дойде писмо от Обер.
И ти веднага се втурна да ме спасяваш, като ученик.
Но напразно си загуби времето, никога няма да се разделя с Маргарита.
Така че можеш да се върнеш в къщи.
Ще остана в Париж докато не се вразумиш.
Значи ще останеш завинаги.
Напразно ти казах за разправията с баща ми. Само те разстроих.
Огорчена съм, че не ми каза защо сте се скарали.
Навярно причината съм аз.
Това не е свързано с теб; ти дори не се споменаваш.
Тогава къде е проблема?
Е, добре, стана спор за бъдещето ми. Баща ми смята, че е време да започна работа.
Това ли е всичко? Защо трябваше да скриваш?
Но нямам представа с какво ще се занимавам. Чувствам се глупаво.
Мога да отида на дипломатическа служба! Макар че могат да ме пратят далеч.
Знам, ти ще си писател. Ще открием салон, който аз ще ръководя!
Ще станеш знаменит, ще те изберат в Академията, ще носиш лентичка на ревера...
Влезте!
Писмо с пратеник.
От баща ми. Съжалява за случилото се, моли да дойде в Париж и да се помири.
Толкова съм радостна! Естествено, трябва да отидеш.
Искам, да отидеш, Арман.
Искам да се помириш с баща си.
Добре. Ще отида щом ти така искаш.
Аз решително нищо не разбирам, мосю.
Защо извикахте Арман в Париж, а вие дойдохте тук?
Това е единствената възможност да поговоря с вас насаме.
За какво ще говорим насаме?
Да не губич време. Знаете защо съм тук.
Не знам. И когато Арман се върне ще му разкажа за визитата ви.
Няма да го лъжа, мосю.
Във вашата професия лесно се лъжи.
Приключих с оня живот, мосю.
Жени като вас не се променят.
Няма да допусна синът ми да се погуби заради куртизанка.
И аз няма да допусна Арман да се погуби заради мен.
Как може да знаете, на този път той вече е стъпил!
Той се разпоредил да превеждат на ваше име целия доход от именията на покойната си майка.
Нищо не съм знаяла! - Мислите, че ще повярвам?
Но това е истината - нищо не знаех.
Арман ще се върне, и ще настоя да отмени решението си.
Не ми трябват парите му. Няма да ги взема.
Избрали сте неподходяща професия, мадмуазел. Бихте могли да станете успешна актриса.
Колко сте жесток! - Тревожа се за Арман.
Мога да разбера безумното му увлечение по вас,
вие сте много красива, мадмуазел, и къде повече от него изкушена от живота.
Обичам Арман. Нищо не искам от него, освен любовта му.
Трогателно, но ми е трудно да повярвам.
Готов съм да ви платя, само да прекратите тази връзка.
Никога не съм вземала пари от Арман, няма да приема и от вас.
Вие май ме смятате за глупак, мадам. Имате репутация на лека жена.
Кажите какво искате - и макар да не съм богат, ще го получите!
Познавате ли агента по продажба на имущества в Сент-Антуан?
Искате да се споразумея с него?
Посетете го, нека ви покаже писмото, което изпратих преди няколко дни.
Не ме интересуват вашите работи, само да не засягат сина ми!
Поръчах на агент да намери купувач за цялото ми имущество,
да се разплати дълговете, а после да намери малък дом...
Където с Арман ще можем да живеем просто и скромно.
Изглежда ме вземате за глупак!
Защо ви е толкова трудно да повярвате, че наистина обичам Арман?
Че за мен не е важно къде и как ще живея, стига той да е до мен.
Той е първият и единствен, когото съм обичала истински.
Ако се наложи, готова съм да умра за него.
Възможно е да обичате моя син.
Но това нищо не променя, мадмуазел.
Вие с Арман нямате бъдеще.
И с времето той ще ви остави. - Грешите, мосю...
Не съм парижанин, но знам тукашните нрави. Ще дойде време и Арман ще ви изостави,
за да се ожени за момиче от своя кръг. - Никога!
Нашето семейство няма много пари,
но Дювал - това е старинна фамилия, и се ползва с уважение.
Рано или късно Арман ще поиска тя да продължи в децата му.
Ще му дадете ли деца, които ще могат да носят това име с гордост?
Съжалявам, че ви причинявам болка.
Но съм искрен, казвайки това.
Вашата връзка позори не само Арман. Тя може да провали живота на сестра му.
Годеникът й е от почтено семейство, и ако се разрази скандал, сватба няма да има.
Арман много обича сестра си. - Моля ви, мосю...
Той ще живее с чувство за вина, че е лишил сестра си от щастие.
Това ли искате за Арман? - Съжалете ме, мосю!
Вие нямате достъп до кръга, към който принадлежи Арман.
Светът никога няма да ви признае.
И ако вие действително обичате моя син... оставете го.
Можете да си вървите, мосю.
Арман никога няма да узнае за нашата среща.
Обещавам ви, че той не само ще ме разлюби...
...но и ще ме презира.
Сигурен ли сте, че баща ми помоли да го чакам тук?
Да, мосю, трябва да ви предам, че са възникнали непредвидени обстоятелства,
но вие трябва да го дочакате и да обядвате с него.
Закъснявам за последния влак за Буживал. Предайте на баща ми... че ще му пиша.
Добре, мосю.
Маргарита!
Разбудихте цялата улица, мосю Дювал! - Мадмуазел Готие тук ли е?
Беше и замина. Остави ви писмо, трябваше да го изпратя сутринта.
Арман, между нас всичко свърши.
Когато четеш тези редове,
ще пътувам към Италия с граф де Нуайи.
Не искам да прекарам зимата в Париж,
а ти нямаш средства, за да направиш климата по-топъл.
Не мисли за мен твърде лошо, аз съм само това, което съм.
Така е по-добре, синко.
Тя ме принуди да се върна, само да й е по-лесно да ме напусне.
За нея бях само забавление.
Поиска да получи повече, отколкото можех да й дам.
Какъв глупак съм щом повярвах, че наистина ме обича.
Захвърли ме като омръзнала й играчка!
Ти си още много млад, Арман.
Загубата на любовта ти разбива сърцето.
Върни се в къщи в Шенон. Времето ще заличи раните.
Един ден ще отмъстя.
Ще й причиня такава болка.
Когато беше малък и идваше във ваканция,
първото, за което ме молеше- да се изкачиш с мен до върха.
Всичко се върна по местата си. - Нима?
Не понасям сълзи. Женският плач ми навява скука.
Както и вие на мен!
А така ти е скучно?
И не мога да свикна с това.
Ако не ви харесвам повече, прогонете ме!
Не смятам да те гоня.
Исках те, притежавам те, и смятам да те имам и занапред.
Ще изпълнявам всички твои капризи,
а в замяна ти ще станеш същата чаровница, която някога ме плени.
А ако не мога? - Постарай се.
Никога няма да намериш по-разкошно легло от моето.
А сега хайде да забравим този противен разговор.
Много мило, но са нужни и подходящи гривни.
Да, разбира се. Ще го поправим.
И нека тази нощ на твоята благодарност бъде по-гореща от миналата.
Да, по-малко не може да е!
Сватбата е насрочена за пасха. - Радвам се. Бланш така искаше.
Както Бланш, така и Пол.
Има и други новини. Мосю Моро ми предлага място, сине.
Какво място?
Както знаеш, корабите на Моро пътуват по Средиземноморието.
Тъй като ти си изучамал морско право, мосю Моро иска,
ти да представяш интересите му в Александрия.
Нямам желание да живея в Египет.
Александрия! Поразителен град!
Всичко там диша с древността, и едновременно с това е и съвременен.
Впрочем, от теб не се иска незабавен отговор. Помисли.
Реших за малко да отида в Париж.
Да избера сватбен подарък за Бланш и Пол.
Ще се радвам да се видя с Гастон. Отдавна не сме се виждали.
И да освободя квартирата, да върна Жозеф тук.
Тръгвай, естествено.
Арман!
Арман, е непоносимо момченце!
Ти съвсем забрави за нас!
Ще се върнеш и ще останеш в Париж? Липсват ни млади хора!
Знаеш ли, че Маргарита също се е върнала?
Защо трябва да го знам? - А-а, естествено.
Честно, друже, навреме се разделихте. Тя съвсем се е побъркала.
Живее така, сякаш всеки ден е последен.
Вечеринки, театър, балове всяка вечер - и покупки, покупки без край!
Извинявай, но... - А Нуайи е радостен да й даде всичко.
Господ е свидетел, дълго чакаше нейната благосклонност... Да, впрочем...
Какви планове имаш за вечерта? - Исках да се видя с Гастон.
Но него го няма в Париж. - Не знаех. Къде е?
В "Девил", с някаква певачка. Защо не намери прилична любовница?
Може би, не си против тази вечер да си мой кавалер?
И къде ще отидеш с кавалера? - Никол устройва парти за рожден ден в градината.
Тя сега няма любовник, и се надява да забърше някой.
Разбира се, там ще бъде и Маргарита.
Но ако не искаш да я видиш...
Ще се радвам да ви съпроводя тази вечер.
Прюданс! Ето старата лисица!
И дума не обели, че ще доведеш тук Арман Дювал.
Това не значи, че...
Сама бих те поканила, ако знаех, че си в Париж.
Забавлявай се сама, Прюданс. Отмъквам Арман.
Само си представете - Жюли отстрелва яребици,
или да остане до разсъмване, за да лови сьомга!
Залагайте, мосю!
Мадам, мосю, край на залозите!
Късно е, Жозеф, иди да спиш. - Не съм упаковал всичко.
Ще приключим утре. - Вие също може да полегнете.
Лягам, щом оправя документите.
Наистина ли не искаш да дойдеш с мен?
Вече съм стар да започвам нов живот в чужбина, мосю Арман.
Е, добре...баща ти ще е радостен на завръщането ти в Шамон.
Лека нощ, Жозеф. - Лека нощ, мосю Арман.
Извинявай, знам, че е много късно...
Но ми позволи да вляза. - Както желаете.
Какво да направя?
Знаеш защо съм тук. - Нямам представа.
Моля те, спри да ме измъчваш!
Навсякъде, където и да отида, срещам теб! В театъра, на състезания, в Буа, навсякъде!
Рабира се, куртизанките, любовниците им се въртят по една орбита.
Това е мое наказание?
Изваждаш на показ връзката си с Никол!
Ти чака от мен обет за безбрачие, защото предпочиташе за мен друг?
Не. Но знам, че не обичаш Никол.
Защо това те вълнува? Разделихме се, това беше твой избор.
Аз нямах избор...
Обичах те... И още те обичам.
Докажи. - Признанието не ти ли е достатъчно?
Не. - Как мога да те убедя?
Остани с мен през нощта.
Разтревожих се сутринта, когато видях, че кревата ви не е докоснат.
Извинявай, трябваше да оставя бележка.
О, Нанин! Толкова съм щастлива, бях с Арман!
Бях с него цяла нощ!
Щастлива съм, и искам и ти да се радваш за мен!
Но нали нищо не се е променило? - Всичко се промени!
Знаем, че твърде силно се обичаме за да се разделим.
Ах, Нанин, как мога да го изоставя! - Какво друго ви остава да правите?
Бих могла да му кажа за срещата с баща му. И нямаше да се разделим.
А сега му казахте? - Не. Излишно е.
Знам какво значи да се ненавижда баща, и такова те пожелавам на никого.
Още повече- на Арман.
О, Нанин, миналата нощ ми върна Буживал!
Дори не съм мечтала, че пак ще бъда щастлива!
Да става каквото ще става. да вървим.
Ръцете ви са студени като лед. Ще сгрея мляко с бренди.
Събуди ме пощальона с това писмо. - На оня свят ще спиш!
От Арман!
Какво е това?
Днес заминавам за Египет, и тъй като с вас повече няма да се видим,
внесох 500 франка за вашите услуги миналата нощ.
Каква подлост!
Не, не трябва, той има право на това.
Влезте!
Акоктира "Либерти", капитана е тук, мосю.
Добре, нека влезе.
Как премина пътуването, капитане?
Тук е - прекрасно, назад - вони. Ще вземем смокини и масло от Смирна.
Благодарете, че не водите камили.
Искате ли бренди? - Нима някога съм отказвал?
Преди отплаването видях баща ви. - Къде и как, кажете?
Отидох по работа при мосю Моро, там беше баща ви, навестяваше внука си.
Обожава го. Момчето няма две години, а дядото го вижда като президент на републиката.
Бих му пожелал по-добра съдба.
Вашата поща. Писма от баща ви и от вашия приятел- мосю Доде.
Най-после, Гастон е лош кореспондент. На пет мои писма - едно негово.
Нося ви парижки вестници. Може ли още?...
Там има серия вълнуващи статии. История на живота на известна куртизанка.
Авторът е имал намерение да придаде назидателен характер на материала.
Видимо, тази дама е в отчаяно положение.
Обсаждат я кредитори, всички любовници се отказват от нея.
Нали умира от туберкулоза.
Името е променено, но за всички е ясно, че става дума за Маргарита Готие.
Може би сте чували за нея?
Побледняхте, мосю Дювал! Зле ли ви е?
Бързо, по дяволите, по-бързо!
Мога ли да я навестя, Нанин?
Тя няма да те познае, никого не познава.
Струва ми се,че всеки момент ще ме познае.
Бих ли могла да го предположа!
Тук са хиляда франка. Бих искала да дам повече.
Благодаря. - А лешоядите все още ли са тук?
Когато един си отиде, идва друг...
Наблюдават всяка моя стъпка.
И аз нищо не мога да продам, за да платя дълговете й.
Стоят и чакат смъртта й, като вампири!
Утре пак ще намина.
Маргарита! - Тя не ви чува!
Мой дневник...
Изпрати го на Арман.
Арман е тук, скъпа моя, той се върна при теб.
Изпрати го на Арман..
Искам...да знае защо го оставих.
Че никога не съм преставала да го обичам.
Нанин! Толкова съм уморена, Нанин...
Маргарита ГОТИЕ Дамата с Камелиите
Изминаха толкова много години!
Удивително, че всеки октомври той идва да постои до гроба й.
Казаха ми, че е била обикновена куртизанка.
Куртизанка- да, но не обикновена.
Моят приятел ще я обича до края на дните си.
Но като че ли е по-добре, че умря млада и прекрасна.
За куртизанките старостта и загубата на красотата е по-лошо от смъртта.
Вчера те видях в съня си, Арман.
Присъни ми се, че се разхождаме по летните полета на Буживал.
И се обичаме един друг ...
Превод и редакция: Emso