POHŘEŠOVANÁ
USMĚJ SE, JSI VE VILLEFRANCHE
Myslím, že ji znám.
Jmenuje se Sandra Chevrierová.
Právě nastoupila jako nová zdravotní sestra.
Škoda, měla jsem ji ráda.
Takže...
oči ji už stačily vyklovat ty zasrané vrány.
Ten zbytek, to je lidská práce.
Pět bodnutí ostrým nožem.
Hned tady, vedle, máme krev. Někdo ji sem přinesl.
Došlo k tomu minimálně před deseti hodinami.
Pravděpodobně minulou noc.
Tak odlehlé místo.
Co tady, k čertu, dělala?
- Teddy? - Ano?
Koukni se na to.
Co je?
Tady tohle...
Nekonečno...
Moc štěstí ji nepřineslo.
Ano, já vím, že je to zvláštní. Už jsem to viděla.
Musí to být z nějakého oxidu železa v půdě...
Ptáci blázní...
Stromy krvácí...
To bude opravdu krásný nový rok.
VÍTEJTE VE VILLEFRANCHE
Zone Blanche S01E01
Zavřete ty huby! Snažím se učit!
Majore!
Máme tady protestní akci před pilou.
Za dva dny ji mají zavřít. Vyostřuje se to.
Hermanne?
Mohl by ses na to podívat?
- Dříve, než se to nějak vyhrotí? - Ano.
Jak bylo?
Pověšená a pobodaná žena.
Dobře. Mimochodem, ten nový prokurátor měl problém se svým autem.
Fajn. Vůbec nemám ponětí o tom, co ho sem přivádí.
- Co je to? - Tak, no...
Tohle je nový prokurátor. Frank Siriani.
André ho našel na silnici,
tak ho naložil k sobě, dozadu, do přívěsu.
Takže, on není...
Ne, jenom spí.
Takže, vy jste alergický na včely?
Jako na většinu hmyzu...
a taky na slunko, roztoče, pyl...
a na ořechy, ty taky...
Aspoň se nenudíte.
Mohl jsem tam zemřít...
Dostat se do Villefranche teda moc jednoduché není.
Po tříhodinové jízdě mi auto prostě zůtalo stát, paní inspektorko,
kilometr odsud.
A nebyl tam ani signál GPS!
My jsme tady v mrtvé zóně.
Žádný mobilní signál, žádné GPS...
Dokonce i mikrovlnky se někdy zblázní.
Pane, my tady většinou jednáme s prokuraturou telefonicky,
takže, co vás sem přivádí?
Právě jsem dostal na stůl vaše případy,
a když jsem uviděl tu hromadu,
tak jsem tady, abych se na ně podíval osobně.
Jsme tady normální malé město, jako každé jiné.
Ano?
Takže mi prozraďte, proč je u vás kriminalita
šestkrát vyšší, než činí národná průměr?
Mám na všechno jenom tři lidi.
Koroner je místní doktor.
Jsme tady uprostřed 20 milionů hektarů temného lesa.
Kde je -30 v zimě, a +40 v létě.
ale jinak je všechno v pohodě.
Těch 37 případů v mé tašce svědčí o opaku.
38.
Dnes ráno jsme našli další tělo.
Takže, to je náš adjutant Ferrandis.
To je náš pan prokurátor, který se sem přišel podívat,
jaké používáme pracovní metody.
To je Camille Laugierová. Připravuje se na policejní zkoušku.
A to je Hermann, náš šéfadjutant.
Dobrý den.
Co máme na tu Sandru Chevrierovou?
Nic.
Svobodná, bez přátel.
Nic zajímavého jsem o ní nenašel.
Toho chlapa známe.
Ano, to je Dimitri.
Kdo je to?
Její bratr. Vyrůstali spolu v dětském domově.
Často si sem pro něho chodila. Neustále lítal v drogách...
Vždycky to bylo k ničemu.
Neměli bychom ho prověřit?
Já to znám!
Znám to! Že mě to nenapadlo hned.
Vzpomínáš si? Před 5 lety,
jak jsme zachránili toho chlápka, co se chtěl pověsit na tom samém stromě?
Vidíš to? Ty brýle tady,
vyřezané do kmene.
Ne. Já si myslím, že je to...
matematická značka pro nekonečnost.
Jsou to brýle.
Je to Bruno Winkler.
Jeho rodiče bydlí nedaleko.
- Máš adresu? - Ano...
Takže...
dokud mi neopraví auto,
a protože máme před sebou ještě 37 případů,
jeďme se tam podívat hned.
Pojedeme vaším autem, majore.
Takže, co teď budete dělat?
Jako obvykle, zazvoním na zvonek.
Co tady děláte?
To je hrozné.
Samozřejmě, že jsme Sandru Chevrierovou znali,
byla jeho zdravotní sestra.
Byla tady včera večer, aby se o Bruna postarala...
Starala se o něho dlouho?
Začala někdy před 14 dny.
Měla Bruna ráda.
Už je pět let
v tomto stavu.
Jeho mozek byl až příliš dlouho bez kyslíku.
Doktoři nechápou, že ještě pořád žije.
Ale my se nevzdáváme naděje...
Slyší vás, víte.
To nevíš, Mathilde.
To neví nikdo.
Tělo Sandry Chevrierové viselo na stejném stromě, jako váš syn.
Nevíte, jestli...
Nesahejte na to!
Nebojte se, já už přesně stejný používám dlouho.
Kvůli jednomu hloupému příběhu s kešu ořechy.
Ale proč tu není za včerejší večer, od 21:00 do 1:00 ráno,
žádný záznam?
Mimochodem...
ani za ostatní večery.
Nevím, co vám k tomu mám říct...
O ten přístroj se starala jenom sestra.
Nevíte, proč chtěl před těmi pěti lety váš syn spáchat sebevraždu?
Ne.
Pracoval na pile, moc jsme se neviděli.
Ničeho jsme si nevšimli.
Ale...
teď už ho nikdy neopustíme.
To je jenom reflex.
Někdy se to stává.
Vyděsilo mě to teda pěkně...
Všimla jsem si.
- A všimla sis i toho tetování? - Ano.
Věděla jste o tom, že v Dantově Božské komedii
se všichni ti, co spáchají sebevraždu, v sedmém kruhu Pekla,
přemění ve stromy?
Ano?
Doufejmě, že nám Sandřin bratr bude více k něčemu, než Dante.
Vás můžeme vyhodit na stanici.
Děláte si srandu? Pokračujeme.
Villefranche opravdu splňuje to, co slibuje.
Vsadím se, že tohle místo určitě na žádném turistickém info není.
Máme tady stejné problémy jako všude jinde.
A řešíme je jako obvykle.
Dimitri! Tady je major Weissová.
- Nestůjte tam. - Proč?
- A co znamená to "jako obvykle"? - Nestůjte tam!
Dimitri!
Jste v pořádku?
Skloňte hlavu dopředu.
Ne dozadu! Dopředu! Děláte to špa...
Nejsi už unavený z těch kravin, co pořád děláš, Dimitri?
Sakra, člověče,
nemusíte mi to pořád připomínat!
Zavolejte mojí ségře...
Naposledy jsme se viděli před měsícem.
Pohádali jsme se,
chtěla, bych s tím konečně skončil.
A šlo ti to?
Kde máš ty drogy? Na záchodě?
- Kde jsi byl včera v noci? - Tady.
S tou károu bych nikam nedojel.
O Bruno Winklerovi, nemluvila o něm Sandra někdy?
Byl to jeden z jejich pacientů.
Znáš ho?
Někdo ji zabil,
a pak ji pověsil na strom.
To není žádná sranda.
Dimitri?
Co se stalo?
On ji znásilnil! To se stalo!
- Co to říkáš? - Před pěti lety...
Sandra a já,
jsme měli na pile letní brigádu.
Winkler byl náš šéf.
Jednou v noci,
už bylo po práci,
našel jsem ji v koutě, celá se třásla...
Tys to nikomu neřekl?
Byla si podat žalobu na prokuratuře,
proto se chtěl zabít.
Jak to, že tam po ní není ani stopy?
Nevím...ale byl to on...
Winkler jí to udělal...
- Dimitri… - Říkám, že to byl on, sakra!
Vyhledal ji, aby se pomstil.
Přísahám, vrátil se, aby se pomstil.
Ano, výborně.
Děkuji.
Takže...
to znásilnění bylo opravdu nahlášeno v červenci roku 2011.
Ale bez důkazů,
a s tím, že když byl Winkler v komatu, prokurátor případ odložil.
Neuvěřili ji.
Nebo chtěl někdo ušetřit Steinerovy od skandálu.
Steinerovy?
Ano, starostovu rodinu.
Patří mu pila a půlka města.
Proč se rozhodla o něho starat?
Možná nějaká odplata.
Myslím, že ty smazané nahrávky
něco znamenají.
Ano, ale teď to byla ona,
a ne ten spící násilník, co ji našli v lese mrtvou...
Volal Hermann. Slyšela jsem jenom něco jako "chaos", "pila" a "rychle".
Dobře. Jedeme tam?
- Chcete jet taky? - Ne, díky.
Mám toho pro dnešek dost.
Budete mě informovat, jak se to vyvíjí?
Ano, rozhodně.
NEZAVÍREJTE JI
Jak to dostali tam nahoru?
Použili luk.
Nechceme vás tady!
Děvko!
Zasraní hajzlové!
Svině!
Nechte nás!
Nechceme vás tady!
NESAHEJTE NA NAŠI PILU
Hajzlové!
Klid! Uklidněte se!
Klid! Utište se!
Buďte, prosím, rozumní.
Ticho! Uklidněte se všichni!
Zvládáš to?
Ano, ano. Musíme je jenom takhle udržet.
Vypadněte!
Sakra, Victore!
Ještě jednou, a nakopu ti tady před všemi prdel!
Rozumíš?
Hajzle...
Už je to v pohodě. Mám to pod palcem. Támhle je starosta.
- Vypadněte! - Hajzlové!
- Prosím... - Ta pila je symbol, Steinere,
nemůžete ji zavřít.
Copak to pro vás nic neznamená?
Já váš hněv plně chápu, ano?
Beru ho. Ale vy musíte pochopit,
že to dělám všechno kvůli vám, abych zachránil mé město.
Kravina!
Vaše město? Už nejsme ve středověku!
Snažím se, abych vás dostal ze středověku!
Ty lháři!
Vypadněte odsud!
Klid!
Ztraťte se odsud,kurva!
- Uklidněte se! - Ty se uklidni!
Přece se nenecháme urážet!
Ne! Nikdy!
Nikdy!
Zablokovali dnešní objednávky. Jaká škoda.
Požádal jsem prefekta o posily. Kde jsou?
Měl jsi zavolat mi. Mohla jsem si s nimi promluvit.
A to ještě není všechno...
Steinere! Ty buržujské prase!
Tady je máš.
Coro.
- Ahoj, mami. - Už toho mám dost.
A jsem z toho už unavená.
Genetické inženýrství, domácí násilí...
- Tentokrát už skončíš na stanici. - Super,
máte tam skvělý hotelový servis.
Rudy,
spoléhala jsem na tebe...
Promiňte, paní Weissová, já chtěl jít do kina...
Já věděla, že ho půjdeš bránit, našeho pana starostu.
Ale stojíš na špatné straně.
A jsi jediná, která na to ještě nepřišla.
Takže, co teď uděláme?
Sebereme je.
Skvělé.
Jdeme.
Oni si všichni opravdu myslí, že ji chci zavřít?
Nechtějí už za dřevo více platit. Je konec.
- Musíme se posunout dopředu. - Na mě se nedívej,
ty ji chceš zavřít.
Promiň, já vím, že ty za nic nemůžeš, ale...
Až takový nátlak si nezasloužím, hlavně ne od...
Marion se určitě vrátí.
Útěkáři se vždycky najdou, dokonce i po šesti měsících.
Informovali jsme všechny policejní stanice v okolí...
Já vím.
Dneska ráno jsme našli tělo,
v lese.
Má to něco společného se znásilněním, ke kterému tady došlo před pěti lety.
Tady?
Mohl bys mi pomoct, kdybych mohla nakouknout do tvých záznamů.
Bez soudního příkazu, ne.
Víš, já se k nim, díky přátelům tvého otce, nikdy nedostaneme.
Přestaň. Znáš přece zákony stejně dobře, jako já.
Ta dívka byla znásilněna na tvé pile.
Dlužíš jí to, co myslíš?
Copak se máš ty, za co stydět?
Samozřejmě, že ne. A myslel jsem si,
že náš osobní a profesní život nebudeme dávat dohromady.
Jmenovala se Sandra Chevrierová, pro případ, že by tě to zajímalo...
Na rozdíl ode mě, už se nevrátí.
Šest.
Sedm.
Osm.
Děvět.
- A... - Deset.
Já vás varovala! Já se nikdy neopiju. Nemůžu za to.
Budete muset počkat na moji pitvu, abyste zjistili proč.
Dnes ja tady celkem plno.
Ano, pro starý pracanty z pily je dnes první pití zadara.
Hej, ty vypadáš jako někdo,
kdo se právě pohádal se starostou.
Moc ne.
Ano, raději s ním přestaň flirtovat,
dostane tě akorát tak do průseru.
Pivo, prosím.
Na škole jste spolu jeden rok chodili, ale to bylo před 20 lety!
Dívej se dopředu, kurva.
Kdybych já byla na tvém místě,
vybrala bych si jednoho z těch chlapů
a zatáhla si ho někam do křoví.
- Je to jenom můj návrh. - No tak, přestaň.
Chodili jsme spolu jenom chvilku.
- Ano? - Hej, slyšeli jste to?
Hej, není to ten náš major Weissová?
Jak se máš?
Je to fajn, olizovat starostovi boty, že?
No tak, uklidni se. Dnes večer se mi už pracovat moc nechce.
No, já svou práci miloval,
ale teď už nemůžu!
18 let svého života jsem věnoval pile.
Ano, ale dělat problémy ti nepomůže.
Co mi chceš udělat s těmi tvými osmi prsty?
Uklidni se, Pierrote, to stačí.
O ty prsty jsem přišla při nehodě na honu,
kvůli jednomu nasranému divočákovi.
Teď mám jeho hlavu v obýváku.
Ta tvoje, ta by tam, hned vedle ní, pěkně pasovala.
- Zopakuj to! - Ty asi opravdu chceš, abych to udělala.
Já tě naučím, ty děvko!
Vy jste ještě tady?
Trochu jsem podcenil rozsah všech mých mechanických problémů...
Řekl jsem si, že bych si tady našel nějaký pokoj.
Varuji vás, Sabine turisty moc nemusí.
No, když se na ni díváte s tím elektrickým dobytčákem...
Něco nového o té sestře?
Zatím nic.
Nevíme, co v tom lese vůbec dělala.
Starosta nechce moc spolupracovat.
Ale já jsem slyšel, že se dobře znáte...
Je to složité.
Jsem přece tady, abych vám pomohl.
Ne, jste tady za trest.
Mám své zdroje.
Musel jste opravdu něco podělat, že vás poslali sem, do Villefranche.
Řekněme, že moji šéfové a já, jsme měli rozdílný pohled na věc.
Už musím.
Mezi námi, dobrý?
Hodně štěstí pro dnešní noc.
Už jsi doma...
Takže...
už žádné další výstupy...
Coro...
přiznej si, žes to tam přehnala.
Planujeme pokračovat v hlídkách na záchranu pily.
Hotovo.
No, takže ta sranda bude pokračovat...
Opravdu směšné.
POHŘEŠOVANÁ Od 4.prosince, roku 2015
MARION STEINEROVÁ, 18 LET
Snažíš se Bartranda nasrat?
Marion je pryč kvůli němu...
Jenom kvůli němu.
Nedá se to tak jednoduše.
Ztratila se má nejlepší kamarádka, chybí mi,
dost jednoduché.
No, takže dobrou noc...
To šla dost brzy trénovat.
Dělá to, aby nemusela být se mnou.
Takže přeskakuje snídani.
- U tebe všechno OK? - Ne.
Měl jsem těžkou noc, to oběšení mi nedalo vůbec spát.
Zdálo se mi, že ten Winkler leží hned vedle mě,
byl jsem úplně hotový strachem.
To ukazuje, jak jsi zranitelný.
Opravdu zábavné.
Ještě jsme podezřelé, co jsou v komatu, neměli...
Koupila jsi nějaký sýr?
Musíme si něco prověřit u těch jeho rodičů,
něco mi tam s nimi nesedí.
A to je co?
Jejich syn takhle vegetuje pět let,
když se u nich najednou objeví holka, co to všechno způsobila...
Ty bys něco takového udělala?
Běž jim prohledat dům. Já se k vám potom připojím.
To je úplný nesmysl...
My jsme té dívce nic neudělali...
Dokonce jsme ji, než se tady ukázala, ani neznali.
A ta historka o znásilnění je absolutně směšná.
Kde jste byli předevčírem v noci?
Tady. Nemůžeme nechat Bruna o samotě.
V ložnici jsem nic nenašla...
Jsi v pořádku?
Ano...
Připomíná mi mou ženu, když už se blížil konec.
Byla se mnou, ale...
vlastně nebyla.
Jak mohli něco takového vydržet pět let?
- Kdyby se to stalo mě... - Střelila bych tě do hlavy.
Takže suma sumárum, alibi nemáte.
Můj syn nikoho neznásilnil...
a neměl rád, když se mu cizí lidé vrtali v jeho věcech.
- Teddy? - Ano?
Pojď sem.
Hned se vrátím.
Co máte?
Koukni na jeho ruce.
Co to je?
Počkej, to není všechno...
Co je mu?
Jak to myslíte, že mi nejde nastartovat auto?
Jak to mám vědět. Já nejsem mechanik.
Pravděpodobně ho museli celé rozmontovat...
To se dá čekat u zahraničních aut.
To je přece francouzské auto.
No, odtud není...
Přinesli vám sem všechny ty vaše složky. Bude to nějakou dobu trvat.
Takže, tady máte klíče od královského apartmánu.
Nejsem si jistý, jestli tady dokážu přežít ještě jednu noc.
Co tak trocha zdvořilosti, no?
Dimitri?
Podívej se na ni.
Myslím, že tohle v tom lese hledala,
než ji někdo zabil.
Nevíš proč?
Nevím, proč tam byla...
Musela to tam zakopat už před léty.
On tady včera v noci byl...
- Kdo? - Winkler...
Dimitri...přestaň. On je v komatu.
Soustřeď se na ty obrázky.
Přísahám, že tady byl, kurva,
byl tam, za těmi stromy... díval se na mě!
Zavolal jsi na to číslo, co jsme ti dala?
Takhle nemůžeš pokračovat.
Potřebuješ něčí pomoc.
Nenechávejte mě tady samotného. On se vrátí...
Zabije mě!
Uklidni se.
Raději se seber.
Když už ne kvůli mě, tak to udělej aspoň pro svou sestru.
Rozumíš?
Dobře.
Počkej chvilku, viděl jsem jeho nohy
a ten přístroj v noci zase nešel...
Kontrolovala jsem to. Vegetuje v tomto stavu už pět let.
Na půlnoční jogu není schopen odejít.
Ne, v tom domě se něco děje.
Ale ty fotky jsou k ničemu.
Já z těch Winklerových rodičů něco dostanu.
Jsi nějak rozhozený...
- Musím ti někoho najít, člověče! - Hermanne.
Musíš najít ještě nějaké další letní brigádníky.
Možná si vzpomenou, co se tehdy na pile stalo.
Ale aniž bych o ně požádal Steinera, že?
Aniž bys o ně požádal Steinera.
Ona tam zase jde?
Já myslela, že to už skončilo?
Ne...je to ještě horší od doby, co zmizela Marion.
Jak to dělá, že se tam vůbec nebojí?
Žádná péče,
já si myslím, že se tam bojí každou vteřinu každé minuty.
Ty mě teď sleduješ?
Chci vědět, co tady pořád hledáš.
Kontroluji nějaké věci z práce.
Dobře. Sama a uprostřed noci? Ne...
Co je to?
To je Marion?
- Cože? - Ty ji hledáš tady?
Jestli něco víš, tak mi to řekni.
- Snažím se ti pomoct! - Ty mi nepomáháš!
Je někde tady, že? Je to tak?
Víš o ní něco?
Tak víš něco?
Ne, nevíš nic... což je dobře,
protože, jestli je někde tady, tak je po ní.
Proboha...
Ne...nesahejte na něho.
Co se to tady děje?
Dělám to, co musím.
Pro mého syna.
To vy jste ho vytáhla ven?
Jako to dělám každou noc.
Potřebuje to.
- Musíte ho vzít zpátky dovnitř. - Ne.
Ne, prosím, nechte ho...
Váš syn umírá. Musíte zavolat doktora...
Doktoři nic nevědí.
To ta místní zem ho drží naživu, ne ty vaše přístroje.
Co to říkáte?
Má pravdu, Mathilde.
Bylo by bláznovství v tom pokračovat.
- Řekli jsme si, že ho nikdy neopustíme. - Já vím.
Ale, co z toho?
Já už se na něho takhle nemůžu dívat.
Obětovali jsme všechno, abychom ho sem přivezli.
Nemůžeme tak žít,
Kvůli čemu to všechno?
Podívej se na něho.
Podívej.
Musíme ho nechat odejít...
Neříkej to. Prosím.
Nemůže takhle dále žít...
Ležel nahý uprostřed jejich pozemku...
Nemohl jsem mu nijak pomoct, ale bylo mi ho líto.
Já po svém pozemku chodím taky skoro nahý...
Já z toho budu mít ještě větší noční můry, než mám teď.
Co se něčeho napít?
- Cože? - Dáš si něco?
Ne, ještě je brzo.
No, někde už mají poledne.
Co ti brigádníci na pile?
Našel jsem tři.
Všichni o tom znásilnění něco slyšeli,
ale tvrdí, že Winkler nikdy nic špatného neřekl, ani neudělal.
Sandra Chevrierová a Bruno Winkler měli stejné tetování.
- Brýle. - Chodili spolu?
Ne, proč by hlásila znásilnění, když spolu chodili?
Žádný důkaz o znásilnění nemáme...
Mohla jednoduše všem lhát.
Pak si nechat to tetování odstranit,
pro každý případ... - Nahlásila to.
Něco se na pile muselo stát...
ale Bertrand nás ve svých věcech vrtat nenechá.
Možná jste ho nepoprosila moc hezky...
Ty si chceš projít všechny moje záznamy?
Je to čistě profesionální věc.
Frank Siriani.
- Já jsem nový oblastní... - Já vím.
Chápu, že to všechno je váš nápad. Kouzelné, opravdu.
Pořád mám pár přátel u soudu a...
několik pák, jak obrátit...
Bohužel. Všechny dokumenty
jsme před prodejem pily zničili.
- To jsi neudělal, nebo ano? - Udělal.
Ale všechny věci
o Sandře Chevrierové jsem si ponechal.
Prosím.
Chtěl jsem ti je poslat, ale když už jsi na mě vytáhla takové zbraně...
Měla bys tam najít dost zajímavé věci.
Těsně před tím pokusem o sebevraždu, požádal Bruno Winkler
o provedení testu na drogy pro dělníky.
Pět z nich bylo pozitivních.
- Ty jsi o tom věděl? - Ne,
ještě jsem tehdy něpřevzal vedení firmy.
Nemělo s tím tehdy smysl obtěžovat prokurátora.
Příště si nedělejte žádné starosti,
bude pro mě vždy potěšením, přijet sem za vámi...
Dobře. Pro mě taky, ale...
Raději bych vás zval na oběd.
Je to jenom otázka zvyku, uvidíte, že...
Bertrande, neměli bychom už jít?
Už jdu.
- Dobrý den. - Ahoj...
Villefranche nám ještě rozhodně všechna svá tajemství nevydal.
To byl kdo?
Léa Steinerová,
starostova žena.
Dimitri měl test, samozřejmě, pozitivní...
Obvinil Winklera, že ji znásilnil, aby ho kryl...
Ona pak měla na výběr mezi bratrem a svým klukem.
To vysvětluje, proč lhala, ale ne, proč byla zavražděna.
Pět let mlčení je sice dlouhá doba, věřte mi...
ale většinou během pěti let ti lidé umírají.
Vrátila se sem, aby vykopala tu krabici.
Protože o tom chtěla promluvit...
a opustit svého bratra...
Dimitri?
Tady je!
Kurva...co jsi to udělal? Hej, Dimitri?
Volej záchranku!
Promiňte, majore, že jsem nezavolal na to správné číslo...
Tady Teddy, Hermanne...
Nechtěl jsem ji zabít...
Měl jsem to pro ni jako překvapení,
přestal jsem brát,
byl jsem na to tak hrdý!
Já...
A pak jsem ji uviděl, jak vychází z Winklerova domu...
ona ho pořád milovala!
Pak se dokonce vydala k tomu stromu!
A ty jsi ji celou cestu k tomu stromu sledoval, že?
No tak! Mluv se mnou!
Chtěl jsem ji říct, aby na celou tu věc zapoměla...
Ale ona o tom chtěla mluvit...
vykašlat se na mě,
být volná...
Já jsem chtěl být taky volný, majore.
Hej!
Dělej! Slyšíš mě?
Zůstaň se mnou!
No tak, Dimitri! Teddy!
Neumírej mi! Kurva!
Zůstaň tady! Slyšíš?
Sakra, ztrácím ho!
Co je?
Je konec,
dnes večer ji zavírají.
A co ty pohotovostní hlídky?
Jérôme s nimi nikdy moc nesouhlasil...
Je v nemocnici. Zmlátili ho.
Už je to s nimi vyřízeno?
Dnes večer už žádná překvapení nebudou...
Mé argumenty změnili jejich názor...
Ano. Detaily nemusím.
Co to povolení k demolici?
Soudce řekl, že je všechno v pohodě,
ale ten nový prokurátor...
ten ho prý znepokojuje.
To nic.
No, pak...
Můžu dostat pivo, prosím?
- On je ještě pořád tady? - No...
Díky.
"Uprostřed své životní cesty, nacházel jsem se v temném lese."
Už s tím Dantem přestaňte. Fakt.
Všiml jsem si, že tady, ve Villenfranche, není žádný kostel.
Jeden jsme se snažili postavit,
v 15 století.
Kameny sem měly dorazit lodí,
ale přišla velká bouře a ty se potopily. Konec příběhu.
Závěr.
Jsme tady sami.
Díky.
Máte opravené auto. Sama jsem jim volala.
Změna, rozhodl jsem se tady na chvíli zůstat.
Je tady všude hodně včel
a ořechů.
Určitě,
ale vy jste mě přesvědčila, že je Villefranche zahalen
doněčeho opravdu zvláštního.
Já si o vás taky něco zjistil...
Ve Villefranche jste se narodila,
a pořád tady zůstáváte,
což je u policistů celkem vyjímečné.
A narazil jsem na ještě něco.
ZTRACENÁ DÍVKA, LAURENE WEISSOVÁ, NALEZENA ŽIVÁ
Před 20 lety jste se také ztratila v temném lese.
Trvalo tři dny, než vás našli...
Chyběly vám dva prsty.
Jak se zdá, měla jste o hodně větší štěstí,
než starostova dcera.
www.Titulky.com