TALENTATUL DOMN RIPLEY
Dacă aș putea să mă întorc în timp.
Dacă aș putea șterge totul, începând cu mine însumi.
Începând cu împrumutul unui sacou.
Minunat, absolut minunat! Herbert Greenleaf. Soția mea, Emily.
- Mulțumesc. Tom Ripley. - Încântată.
Ai fost la Princeton.
Înseamnă că-l cunoști pe fiul nostru, Dickie Greenleaf?
Am observat sacoul tău.
Promoția '56.
Ce mai face Dickie?
- Sper că veți veni să ne vizitați. - Mulțumesc, sunteți foarte amabilă.
- Amândoi! Herbert? - Da, desigur.
Bineînțeles, Dickie preferă jazz-ul.
Are un saxofon.
Pentru mine jazz-ul e doar zgomot, mult zgomot.
- Mi-a părut bine de cunoștință. - Și mie.
- Ne vedem la port. - Desigur.
Trebuie să plec, sunt în întârziere!
- Te-ai descurcat foarte bine. - Și tu.
- Ce pereche adorabilă, nu-i așa? - Da, tânărul e excepțional.
- Mulțumesc pentru sacou! - Mulțumesc că mi-ai ținut locul.
Ai grijă de încheietură. Pa, Fran!
Scuze.
Probabil ai auzit că Dickie locuiește în Italia.
Mongibello, la sud de Napoli. Un capăt de lume.
- Bună dimineața. - Frank.
Marge,...prietena lui..., se pare că scrie o carte.
Nimeni nu știe ce face el.
După toate probabilitățile, cei doi stau toată ziua la plajă, sau în yacht.
Acesta e talentul fiului meu: să-și cheltuie banii.
Ți-ai dori să mergi în Italia, Tom?
Să-l convingi pe fiul meu să se întoarcă acasă?
Te plătesc.
1000 de dolari.
Totdeauna mi-am dorit să merg în Europa, dar...
Perfect!
Acum ai un motiv să mergi.
Count Basie.
Duke Ellington? Nu știu...
Nu știu...
Nu știu.
Dizzy Gillespie.
"My Funny Valentine"
E femeie sau bărbat?
Charlie Parker?
Da, îl știu, e "Bird"!
- Iau eu bagajul. - Mulțumesc.
1000 de dolari pică numai bine.
- Da, domnule. - Lasă-mă pe mine.
- Mulțumesc. - Domnule...
Veți avea o călătorie pe cinste.
Dl. Greenleaf este un prieten apropiat al familiei Cunard.
Numele Greenleaf deschide multe uși!
Știți engleză?
Cum vă numiți? - Ripley.
Veniți după mine.
Aici, Signor Ripley. "R".
Aceasta? - Aceea!
O singură valiză, Signor Ripley?
Care e secretul tău?
Poftim? - Știi...
Ești american, nu-i așa?
Eu am atâtea bagaje și tu ești... așa de bine organizat.
E stânjenitor.
Eu sunt Meredith.
Bună. Dickie.
Meredith Randall.
Dickie Greenleaf.
Doar nu ești din acea familie Greenleaf?
Încerc să nu fiu.
Ți-au pus bagajele în alt loc?
Erai în standul "R".
Credeam că te-am văzut acolo.
Tatăl meu vrea să mă întorc în New York.
El construiește vapoare, eu aș prefera să le vând.
Călătoresc sub numele mamei mele.
Care este...? - Emily.
Glumeam.
Partea amuzantă e că
nici eu nu mă numesc Randall.
Mă cheamă Logue.
Adică... - Da, marca de textile Logues.
Și eu călătoresc sub numele mamei mele.
Randall? - Exact.
Deci, Roma...
Suntem parteneri în ale deghizării!
Logodnica are o față.
"Bird"!
Aceasta este fața mea.
Sunt terminat!
Asta înseamnă că nu ai citit noul meu capitol?
Îl voi citi, îți promit. A fost prea cald.
Diseară când voi pregăti cina, îl vei citi?
Dickie Greenleaf?
Cine e acolo?
Tom, Tom Ripley.
Tom Ripley?
Am mers împreună la Princeton.
Ne cunoșteam?
Păi, eu te știam pe tine, deci... presupun că și tu mă cunoșteai.
Princeton e undeva în ceață.
America e undeva prin ceață.
Ea e Marge Sherwood.
Tom, și mai cum?
Ripley. - Bună.
Bună, Marge.
- Ce faci în Mongi? - Nimic.
Mai nimic.
Mă învârt și eu. - Te învârți?
Ești atât de alb.
Ai mai văzut pe cineva atât de alb, Marge?
Gri, mai degrabă.
E doar un maieu.
Ce anume?
Un maieu.
Amuzant. Și lui Margie îi place pentru că e atât de albă.
Da, iar tu nu ești amuzant.
Vino să cinezi cu noi înainte de a pleca. OK, Dickie?
Bineînțeles, oricând.
Ce coincidență.
Nu-mi amintesc de el.
Silvana!
Te-am căutat peste tot.
Unde te-ai ascuns?
Da, azi mă cauți, dar în restul săptămânii? - Am lucrat.
Hai, urcă. - Cu americanca?
- Ține-te bine. - Te urăsc!
Te urăsc!
- Brusc ai uitat unde locuiesc? - Da, știu că am întârziat.
- E ora 4. - De abia m-am trezit.
- Îmi pare rău. - Abia te-ai trezit!
Fausto și cu mine am plecat la pescuit cu yacht-ul,
apoi s-a înserat și noi nu am prins nimic.
Da, da. Noi am mâncat totul fără tine.
Noi?
Tom Ripley e aici.
Cine?
Am crezut că ai dispărut.
Voiam să te căutăm.
Nu, sunt încă aici.
Tom mi-a povestit despre călătoria lui.
Am râs atât de mult, aproape că mi-a dat sângele pe nas.
E un lucru bun?
Stai jos.
Îmi pare rău. Sunt îngrozitor, dar te iubesc.
Tu mă iubești?
Eu sunt în plus.
Ne faci niște Martini?
Desigur.
Mă duc eu.
Prepar un Martini minunat!
Toți ar trebui să aibă un talent. Care e al tău?
Semnături false. Minciuni. Și pot să imit pe oricine.
Deja sunt trei. Nimeni nu ar trebui să aibă mai mult de unul.
Imită pe cineva. - Acum?
Talentul fiului meu: să-și cheltuie banii.
Ce?
Îmi place să merg pe mare, crede-mă.
Dar am ajuns să construiesc vapoare.
Ajunge! - Și alți oameni navighează cu ele.
Oprește-te, mă sperii!
Da, jazz-ul, să recunoaștem, este doar...
...mult zgomot.
De parcă ar fi aici!
Oribil! De parcă ar fi chiar aici.
Excepțional!
Cum de-l cunoști? - L-am întâlnit în New York.
Marge! E înfricoșător.
Fă cunoștință cu tatăl meu, Herbert Richard Greenleaf.
Încântat să vă cunosc. Dickie a făcut o afacere bună.
E el! - Emily crede la fel.
Nu pricep. - E chiar el!
Nu ți-ai dori să mergi în Italia, Tom? Și să-l aduci înapoi?
Ce?
Te plătesc, dacă la-i convinge pe fiul meu să se întoarcă acasă.
Ți-aș da 1000 de dolari.
Nu mă întorc niciodată.
Să plătești pe cineva ca să mă aducă acasă?
E nebunie.
El e Tom.
Nu mă întorc! - Mă gândeam că...
mama ta, boala ei... - Asta nu o privește pe mama mea!
Ea are leucemie... Asta nu suport!
El vrea să mă întorc!
Nu are nici o legătură cu mama mea!
Întoarce-te în New York!
Sau sună-l, dacă găsești un telefon funcțional,
și spune-i că nici tras de armăsari nu m-aș întoarce!
Tom vrea să plece.
Cobor și eu.
Deci ai vorbit cu tatăl meu?
Ai avut dreptate cu telefoanele.
Nu e nici o linie. Sunt ceva probleme.
E Italia.
Tom, pleci? Ce vei face? - Mă întorc acasă,
cât mai încet posibil.
Mapa asta!
Îți place jazz-ul! - Iubesc jazz-ul.
Astea sunt cele mai bune. Baker, Rollins.
Și lui Marge îi place jazz-ul, dar preferă Glenn Miller!
N-am zis niciodată asta. - Perry Como.
Bird, ăsta da jazz.
Bird? Întreabă-mă numele yacht-ului meu!
Cum se numește?
Privește, BIRD!
E ridicol, navele sunt feminine.
Nu le poți de nume de bărbat.
Bird nu e un bărbat, e un zeu.
Ok! Mergem la Napoli. E acolo un club...
Nu e chiar un club... - E o bombă!
Da, bombă, dar nu trebuie să vii.
E fantastic! O să-ți placă.
Da, adu-l și pe el pe scenă.
Hai, vino!
Împreună!
M-am întâlnit cu un vechi prieten de la Princeton.
Îl cheamă Tom Ripley.
Zice că mă va urmări până voi fi de acord
să mă întorc în New York cu el.
Bună ziua.
Cât e ceasul?
"...să mă întorc în New York."
Dragă... - Scrii o scrisoare?
Se scrie cu doi "T".
Nu știu să scriu corect.
Privilegiul unei educații de primă clasă!
Camera ta e sus, Ermelinda ți-a pregătit patul.
Ești atât de amabil.
Nu spune de două ori!
Acum că ești agent dublu, și-l vom stoarce pe tata de bani,
ce-ar fi să cumpărăm o mașină?
În regulă!
Ce părere ai de un Fiat 500 din banii lui tata?
Dar nici măcar nu poți să conduci!
Nu măcar nu poți să conduci!? - Avem nevoie de un frigider.
Dacă ești de partea mea voi fi prietenă cu tine pe viață.
Sunt de acord cu Marge.
Frigider!
Se va muta cu tine?
Doar pentru o vreme. Mă face să râd.
Ok.
Nu te superi...
Nu, îmi place de el.
Ție îți place de oricine. - Nu-mi place de tine.
Îmi place de el.
Marge...ție îți place de oricine.
Nu, îmi place de el.
Marge...ție îți place de oricine.
Acum îți vei da seama de ce domnișoara Sherwood vine la micul dejun.
Nu din dragoste, ci pentru filtrul meu de cafea.
Ermelinda i-a arătat cum să folosească filtrul de cafea...
...se simte matur. - Eu am cumpărat filtrul.
E pentru mine? - E pentru Tom, el nu se plânge.
Inelul e superb.
Tom, te ador! Vezi?
Am promis să nu-l dau niciodată jos.
Altfel ți l-aș fi arătat.
L-am găsit în Napoli. M-am târguit 2 săptămâni pentru el!
Sper că nu a fost ieftin. - Ba da, a fost.
Trebuie să cumpăr și eu un cadou pentru Frances, mă poți ajuta?
Cine e Frances? - Logodnica mea.
Ești logodit?
Ești cam secretos. Cine e ea?
Părinții tăi o cunosc. - Oh Doamne!
Îmi imaginez: "Când se va așeza și Dickie la casa lui!"
"Nu merită orice părinte un nepot?"
Nu, niciodată, jur pe inelul tău:
Nu mă întorc înapoi!
Spune când să trag? - Acum!
Nu se mișcă.
Nu faci corect.
E mai bine acum?
Te descurci bine.
S-a deschis barul. - Da, te rog.
Putem merge până în Veneția? - Da, iubesc Veneția.
"Să vezi Veneția și să mori", nu-i așa? Sau era Roma?
E Roma? - Trebuie să văd Veneția.
Trebuie să faci ceva și să mori, nu? Bine, Veneția să fie.
Și Roma.
Schiezi?
Nu, nu-mi spune. Ești o cauză pierdută.
Următorul punct pe listă:
De Crăciun mergem la ski în Cortina.
Condiții excelente.
Incredibil, Tom nu știe nici să schieze, trebuie să-l învățăm.
Ce lipsă de stil, oare știe ceva tipul ăsta?
De îndată ce ne vom castori,
va trebui să-l invităm pe Tom pentru luna de miere.
Uram New York-ul și aglomerația din Park Avenue.
Așa că am plecat la Paris, să lucrez la cartea mea.
Eram într-o cafenea în Montmartre cu Jean-Jacques.
Și Dickie cânta "My Funny Valentine".
Abia mai târziu am aflat, că știe doar vreo 6 cântece.
Dar am dorit să-l cunosc.
Signor Greenleaf!
Dacă nu vii până la 7 pe la mine voi fugi împreună cu Tom!
În regulă.
Așteaptă.
Silvana... You make me smile!
Trebuie să vorbesc cu tine. - Zâmbește!
Îmi rupi coastele.
Îmi rupi coastele!
Aș putea să mă culc cu frigiderul ăsta, îl iubesc.
Ce făceai în New York?
Cântăm la pian, pe ici și colo - Asta e o slujbă,
mi-ai spus de mai multe. - Diverse localuri - diverse slujbe.
Misteriosul Domn Ripley! Marge și cu mine am petrecut ore încercând să ghicim.
Nici nu vreau să mă gândesc la New York.
Ești gata?
Bere rece, mulțumesc, tată.
Copiază de aici.
Ai adus asta cu tine?
Scrii ceva?
Îmi place că ai adus Shakespeare cu tine, dar n-ai adus haine.
Ermelinda că îți speli aceeași cămașă în fiecare noapte, e adevărat?
Am mai multe cămăși.
Las-o pe ea să spele. Poți să împrumuți din hainele mele.
Orice vrei. Majoritatea hainelor sunt antice, oricum.
Acum semnează.
Nu "Dickie"!
Semnătura ta.
Fără ochelari nu ești așa de urât.
Eu n-am nevoie de ei, nu citesc niciodată.
Cum arăt?
Precum Clark Kent.
Și acum ca Superman.
Superman!
Știu, e scris de copil.
Aici, "S"-ul și "T"-ul... Drăguțe, vulnerabile.
Înseamnă durere. Durere ascunsă.
Trebuie să fie foarte ascunsă, eu nu știu nimic de ea.
Nu e nimic mai nud ca scrisul de mână.
Vezi că scrisul nu atinge linia...
...denotă vanitate.
Ăsta e sigur corect!
Ai frați?
Nu, nici frați, nici surori.
Nici eu.
Nici Marge.
Toți suntem singuri la părinți.
Ce înseamnă asta?
Înseamnă ce nici unul dintre noi nu a făcut baie cu altcineva.
Mie frig, pot să intru și eu?
Nu cu tine înăuntru.
Bine. Intră.
Eu am terminat.
Sunt eu! E o poză veche.
De fiecare dată! "Ești chiar tu?"
"Nu arată ca tine" - Doamne.
Pentru Greenleaf și Ripley.
De la Fran:
"Mi-e dor de tine. Când vii acasă?
Nu îmi mai scrie ce bine de te simți acolo.
cât de mult îți place de Dickie,
de Marge și de Mongibello."
Asta cred că e de la tatăl tău.
Dragă Tom,Îți mulțumesc pentru scrisoarea ta din 7 octombrie.
Arată-mi și mie, ce scrie? - E nerăbdător.
Vrea să îl asigur că vei fi acasă de sărbători.
Trebuie să-ți cumperi o haină nouă!
Serios,nu te-ai plictisit de hainele astea?
Nu pot să cheltui la nesfârșit din banii trimiși de tatăl tău.
Îmi place că ești conștiincios.
Tatăl meu ar trebui să te pună șef peste contabilii lui.
Sau când voi prelua eu afacerea, adică niciodată, te pun chiar eu.
Bine, când vei prelua tu, adică niciodată, voi accepta.
Lasă-mă să-ți cumpăr o haină. Știu un loc în Roma, Battistoni.
Battistoni...
Roma, Mergem la Roma!
Drăguță bluză!
Vom avea nevoie de o Carrozza până la Forum.
Putem să luăm... - Relaxează-te.
Relaxează-te!
Sunt atâtea de făcut într-o singură zi!
Mai important este: unde mâncăm? Sper că Freddie a făcut o rezervare.
Freddie Miles.
El organizează excursia la Cortina.
Uite-l!
Nu vrei s-o faci cu fiecare femeie pe care o vezi, măcar odată?
Numai o dată?
Desigur.O dată.
Dacă eu am întârziat, gândiți-vă ce spune bărbatul ei!
Arăți strălucitor. - Ca întotdeauna.
Deci, mangiare!
Am o masă la terasa lui Fabrizio. Tommy!
Excepțional!
Mongi începuse să mă plictisească! - Știu, am fost și eu acolo.
Trebuie să mergem la un club, să cunosc câțiva prieteni ai lui Freddie.
Dacă vrei să vizitezi, poți închiria un taxi,
ne întâlnim în gară.
Ce club?
Freddie a aranjat treaba cu câțiva membri ai "comitetului de ski".
Poți să vi și tu, dar nu doreai să vizitezi Roma?
Da, și să cumpărăm haina.
Dick, trebuie s-o auzi pe asta!
Poți să iei o haină de-a mea când ne întoarcem.
Nu fii îngrijorat.
Haide!
Să te distrezi!
Ai grijă să nu pierzi trenul. Pleacă la 8.
Distracție plăcută.
Pot... să fiu singurul care spune?
M-am îndrăgostit în ziua,
în care prima oară te-am văzut...
Pot...
Ce faci?
Mă distram și eu.
Scuze.
Dă-ți jos hainele mele.
Porți până și pantofii mei?
Ai zis că pot să aleg o haină de-a ta așa că...
Poți să te schimbi în camera ta?
Am crezut că ai pierdut trenul? - Freddie m-a adus cu mașina.
Freddie e aici?
E jos.
Mă prosteam.
Să nu spui nimănui.
Mă prosteam doar.
Îmi pare rău.
O haină de velur în Italia! - Bună dimineața, Tom.
Stai cu noi.
Și eu vreau slujba asta a ta, Tommy!
După cum spuneam, trăiești în Italia,
locuiești în casa lui Dickie, mănânci cu el,
îi iei hainele...
și tatăl lui te și plătește!
Dacă te plictisești, anunță-mă, îți voi lua eu locul.
Îți voi lua eu locul.!
Ar trebui să încerci și tu apa, e minunată.
Nu, mulțumesc.
Totul e în regulă?
Desigur.
Povestea cu Dickie:
E ca și cum soarele ar străluci asupra ta, și e minunat.
Dar apoi te uită, și se face foarte frig.
Dacă ești în atenția lui, te simți centrul universului.
De aceea toată lumea îl iubește.
De fiecare dată e la fel, când cineva nou apare în viața lui,
Freddie, Fausto, Peter Smith-Kingsley.
Îl cunoști?
Și mai ales tu!
Așa sunt băieții.
De ce de fiecare dată bărbații preferă să se joace încercând să-l omoare pe celălalt?
Mă îneacă!
Îmi pare rău pentru Cortina.
Ce e cu Cortina?
Nu ți-a spus Dick?
A vorbit cu Freddie și se pare că planul a căzut.
Asta pentru că toți ceilalți știu să schieze.
Freddie, rămâi măcar până la Festivalul Fecioarei.
Nu cred, am propria mea Fecioară în Roma.
Ar trebui să te întorci cu mine.
Conduci tu?
Direct spre Capri, ocolește stâncile.
Tu unde mergi?
S-o întrețin pe Marge.
Tommy!
Cum e să tragi cu ochiul?
Peeping Tom...
Silvana!
Nu cheamă nimeni Salvarea?
Nu cheamă nimeni Salvarea!?
De ce se bat? Acela era logodnicul ei,nu?
Nu știu.
De ce mă întrebi pe mine? - Ei cred că el e de vină?
De ce a trecut o oră până a venit ambulanța?
Era deja moartă...
Nu știu de ce lumea spune că țara asta e civilizată!
E primitivă!
Mă duc să văd ce s-a întâmplat.
Merg eu.
Știu de ce ești supărat.
Știu de Silvana.
Știu de tine și Silvana.
Ce știi?
Nu trebuie să cureți! Pe bune!
Ce? - Nimic.
Era gravidă, știai asta?
Silvana era gravidă.
Știi ce înseamnă asta aici? - Îmi voi asuma eu responsabilitatea.
Ce spui acolo?
Ai fost atât de bun cu mine.
Ești ca fratele pe care nu l-am avut niciodată.
Și eu sunt fratele pe care nu l-ai avut niciodată.
Aș face orice pentru tine.
A venit la mine s-o ajut. Avea nevoie de bani.
N-am ajutat-o.
Acum s-a sinucis, și e vina mea.
Nu voi spune nimic.
Lui Marge, poliției sau altcuiva.
E secretul nostru.
Și-l voi păstra.
"Dragă Tom, având în vedere că Dickie nu dă nici un semn că
ar vrea să se întoarcă..."
...Sper că această călătorie a fost una benefică pentru tine,
chiar dacă nu și-a atins ținta.
În continuare nu ai nicio obligație față de noi.
Nu-l pot acuza.
Nu putem continua la infinit. - Poți să-i scrii din nou.
Mai ales acum, că suntem frați. - Nu pot.
N-ar fi de bun simț.
Cum ai spus și tu, cheltui din banii tatălui meu.
Dar ne-am distrat pe cinste, nu?
Și planul cu Veneția?
Nu prea cred.
Nu poți să-ți plătești singur drumul, nu-i așa?
E timpul să mergem pe drumurile noastre.
M-am săturat de Mongi.
Mai ales acum...
Vreau să merg către nord.
Trebuie să văd San Remo, să găsesc un nou loc pentru yacht.
Ar fi minunat dacă ai veni și tu!
Acolo e un festival de jazz, ne putem lua rămas-bun într-un mod deosebit.
Ce zici?
Ultima noastră călătorie.
Sigur.
De ce ai făcut asta?
Ce anume?
În tren, de fiecare dată faci asta.
Ciudat!
Ciudat...
Nu ți-am spus, la San Remo e nebunie!
Așa mai merge. Hai!
Pentru Mongibello și cele mai fericite zile ale vieții mele.
Pentru Mongi! Ești mai vesel ca mine.
Mă bucur că plec acasă.
Ne-am cunoscut noi în Princeton? Nu prea, nu-i așa?
Ce-ți veni să întrebi? - N-am nici un motiv.
Probabil pentru că pleci. Nu cred că ai fost acolo.
De ce?
Era un compliment, pentru că tu ai clasă.
În Princeton toți erau blazați, nu știau ce înseamnă bunul-gust.
Obișnuiam să spun, crema Americii: bogată și grasă.
Freddie este exemplul perfect.
Atunci o voi considera un compliment. - Știam eu!
Marge și cu mine făcuserăm un pariu.
Măcar îți place jazz-ul? Sau te-ai prefăcut pentru mine?
A început să-mi placă.
A început să-mi placă modul tău de viață.
E ca o poveste de dragoste!
Dacă ai cunoaște viața mea din New York...
Cred că voi renunța la saxofon. Ce părere ai de tobe?
Ce?
So cool...
Mâine voi închiria o barcă, să văd împrejurimile.
Așa am găsit și casa din Mongi: am luat o barcă,
în jurul golfului,
și primul lucru care mi-a plăcut,
l-am luat!
Dickie, nu te prosti!
Încetinește! - Ține-te bine.
Nu, oprește!
Nu e amuzant, oprește!
Minunat!
Îmi place aici!
Trebuie să mă mut aici! Minunat!
Voiam să-ți spun planul meu.
Atunci spune-mi.
Mă gândeam să mă întorc la anul, pe socoteala proprie.
Serios? În Italia? - Da.
Și să presupunem că am unde locui...
sau plătim chiria pe din două, și eu îmi găsesc de lucru.
Sau chiar mai bine, dacă am locuința în Roma, putem locui acolo,
și când venim aici, locuim la tine.
Nu prea cred. - Și dacă ai probleme cu Marge...
...dai vina pe mine.
Marge și cu mine ne căsătorim.
Cum așa?
"Cum așa"?
Ieri agățai femei pe terasă, azi te căsătorești? Absurd.
O iubesc pe Marge.
Mă iubești și pe mine, dar nu te căsătorești cu mine.
Nu te iubesc. - Nu a fost o amenințare.
Sincer să fiu, nu-mi pare rău că pleci.
Cred că a fost de ajuns.
Ce?
Câteodată ești o pacoste, știi și tu!
E plictisitor.
TU poți fi de-a dreptul plictisitor.
Măcar eu nu pretind că sunt altcineva, așa ca tine.
Plictisitor! - Am fost sincer cu tine
în legătură cu sentimentele mele. - Plictisitor!
Dar tu! În primul rând: știu că e ceva între noi.
În seara când am jucat șah a fost evident.
Ce seară? - Bineînțeles că nu-ți amintești.
Nu, suntem frați!
Și apoi faci lucrul acela cu Marge, o regulezi pe yacht,
și noi trebuie să ascultăm, ceea ce a fost chinuitor!
Gândești cu capul cel mic și acum te căsătorești?
Sunt nedumerit.
O minți pe Marge, dar te căsătorești cu ea, o împingi la sinucidere pe Silvana...
Strici totul, vrei să cânți la saxofon,
și apoi vrei să cânți la tobe, ce vrei de fapt, Dickie?
Cine ești tu?
Un psihiatru? Cine ești tu?
Cine ești tu să mă acuzi pe mine?
Cine ești tu să-mi spui ce să fac?
Nici măcar nu vreau să mai fiu pe aceeași barcă cu tine!
Trebuie să scap de tine!
- Taci. - Mă calcă pe nervi!
Tu mă calci pe nervi!
Nu poți să faci nimic fără "Dickie, Dickie..."!
Ca o fată. Tot timpul!
Taci!
Pentru Dumnezeu!
Trebuie să...
Te omor!
Ești mort!
Oprește-te, Dickie, te rog!
Dă-i drumul!
Cheile mele, vă rog. - Desigur.
E frig afară. Signor Greenleaf, nu?
Nu, eu...
M-ai speriat!
- Scuze. - Te-ai întors!
Ce mai faci? Cum merge cartea?
Sunt pe calea cea bună, mulțumesc.
Mă uitam la tine, erai atât de concentrată.
Unde e Dickie?
Vrea să mai stea în Roma pentru câteva zile.
Roma? A zis de ce?
Nu-l înțeleg pe Dickie, poți doar să încerci să-i ghicești intențiile.
Ce înseamnă asta?
Într-o zi sunt invitat la schi, a doua zi nu mai sunt...
Într-o zi suntem ca o familie, a doua zi vrea să fie singur.
Cine să înțeleagă?
Asta a zis, că vrea să fie singur?
S-a gândit și la tine, m-a rugat să-ți aduc asta.
Mulțumesc.
El știe cât de mult îmi place asta.
Dacă a avut timp să cumpere...
Sarcina nr.1: să aduc parfumul lui Marge.
Sarcina nr. 2:
Să împachetez niște haine și prețiosul lui saxofon.
Cât timp va sta?
N-am idee.
Cred că ne-a abandonat.
Totul e în regulă?
Împreună cu parfumul era o scrisoare de la Dickie.
Îți dai seama că e mai mult decât câteva zile.
Se gândește să se mute la Roma.
Și apoi...
Înainte să plece, am discutat să ne mutăm împreună.
Undeva în Nord. Și cred că...
l-am făcut să se gândească la căsătoria.
Cred că...
...l-am speriat.
O latură a lui...
..când aruncam perini unul în celălalt...
nimeni nu o știe, că poate fi atât de tandru.
Cred că ar trebui să vin la Roma cu tine, să-l confrunt!
să-l confrunt!
Dar el urăște discuțiile directe.
Ai dreptate.
Am venit să mă cazez.
Vreau o cameră.
Signor Ripley?
Eu sunt.
Signor Greenleaf...
Desigur. Bine ați revenit!
Hotelul Goldoni, vă rog.
Vreau să vorbesc cu Thomas Ripley.
Signor Greenleaf, Signor Ripley nu este acolo.
Nu e acolo? - Nu, Signore.
Vreau să-i las un mesaj.
Nu e acolo?
Îi voi lăsa un mesaj:
Am primit mesajul tău.
Cina diseară...
... sună bine.
Ripley.
Dickie Greenleaf.
În Grand Hotel.
Aș dori numele meu gravat pe portofel.
Nu știu cuvântul în italiană. - Gravat?. Desigur, Signor Greenleaf.
Dickie! Sunt eu.
Meredith.
Vino.
Dar vei merge la schi cu restul americanilor, nu-i așa?
- Ce? - De Crăciun.
La Cortina.
Cu Freddie Miles. - Cum de știai?
Toți îl știu pe Freddie Miles.
Freddie e în Roma?
Acum?
Nu cred.
Dar l-am întâlnit mai demult și am discutat
și știu despre tine și Marge și Mongi.
Și că nu se poate avea încredere în tine!
Freddie a zi asta. Și eu m-am gândit:
Acum știu de ce călătorește incognito!
Am părăsit-o pe Marge. Și Mongi.
Acum stau în Roma.
Îmi pare rău... - Să nu-ți pară.
Mă simt de parcă aș fi început o nouă viață.
Adevărul e că, dacă ai avut bani toată viața...
chiar dacă îi disprețuim, nu-i așa?
...te simți bine doar alături de alți oameni
care au bani și îi disprețuiesc.
Știu...
N-am recunoscut asta în fața nimănui până acum.
... pentru că prietenul meu, Mr. Greenleaf...
...și cu mine ne-am apucat de cumpărături.
Înțeleg. - Avem nevoie urgentă de ei!
Iubesc banii italieni, te fac să te simți vinovat.
Nu vreau bancnote mari, nimeni nu le schimbă.
Și asta îmi place.
Atunci o voi cumpăra.
Pe mâine!
Știu că ești un fan al jazz-ului, dar chiar nu-ți place opera?
Am...
Am încercat să scap de bilete...
Sunt pentru mâine. Pot să te aduc și pe tine?
Da, pentru tine voi veni.
Feodor Chaliapin, baritonul din Rusia!
Vă mulțumesc pentru invitație.
Îți place opera? Ești prieten cu Freddie.
El are "Urăsc Opera" tatuat pe piept.
E loc pentru un întreg libret pe pieptul lui.
Sunt sigură că ne-am mai întâlnit.
Nu-i așa, Ted? Dick este fiul lui Herbert Greenleaf.
Știu. - Da, cred că ne-am mai întâlnit.
Parcă ieri erați copii și acum vă faceți tatuaje!.
Noroc.
Pardon.
Ce mai faci? Ce faci în Roma?
El e aici? Ești aici cu Dickie?
Tom Ripley.
Peter Smith-Kingsley, am auzit despre tine.
Și eu despre tine. - Unde-ți sunt ochelarii?
Unde îl ascunzi? E imposibil de discutat cu el?
Sigur nu e aici?
Dick are "Urăsc opera" tatuat pe piept!
Credeam că mergi la Veneția! - Mai bine că ai venit.
Abia așteptam să te cunosc.
Voi merge.
Serios. Am călătorit mult. Doar că nu am ajuns prin nord.
Grăbește-te, înainte să ne scufundăm. Îți dau numărul meu de telefon.
Uite-o pe Meredith...
Cum o mai cheamă? Familia cu afaceri cu textile.
N-aș vrea să-mi petrec Crăciunul în casa lor.
N-o cunosc.
Nu a sunat, nu a scris decât
câteva mesaje cifrate. Nu se poate face asta.
Ne vedem mai târziu? Sau ești cu cineva?
Nu pot mai târziu. - Dar mâine?
Da, dimineață? Știți cafeneaua Dinelli din Piazza di Spagna?
Eu știu. Când?
La 10 și jumătate?
Vom fi acolo. - Atunci pe mâine, da?
La 10 și jumătate?
Mi-a părut bine de cunoștință. - Și mie.
Vino, trebuie să reintrăm.
De ce e Tom încă în Roma?
Să mergem. - Credeam că-ți place.
Hai să ne plimbăm, să privim luna.
Ai înnebunit? E frig afară!
Haide, trebuie să vorbim, singuri.
Nu-ți face griji.
Ești atât de drăguță că m-ai înțeles.
E ca și cum Marge ar fi aici, mă uit la tine...
... și văd fața ei.
Și nu pot... indiferent de ceea ce simt pentru tine...
Nu, desigur, înțeleg.
Altfel m-ai respinge.
Ți-aș da papucii.
Ne întâlnim mâine?
Să ne luăm rămas bun cum se cuvine. La lumina zilei, nu acum.
Bineînțeles, că voi veni.
Întotdeauna să păstrezi ce-i mai rău pentru timpul zilei.
Ce zici de o cafea la Dinelli?
Lângă Treptele Spaniei? - Exact. 10 jumătate?
10 și un sfert!
Peter?
Meredith Logue.
Desigur! Ce mai faci?
Ea e Marge Sherwood, Meredith Logue.
Bună ziua.
Rămâi cu noi. Așteptăm un prieten.
Eu... mai degrabă nu. Cred că... - Ai fost la Operă seara trecută?
Îl așteptați pe Dickie?
Îl cunoști pe Dickie?
Și tu ai fost la Operă. Asta explică... Da, am fost și eu...
cu Dickie.
Știam eu!
Ți-am spus eu.
Nu te cunosc și cred că nu am niciun drept să... Dickie te iubește.
Este... Cred că se va întoarce la tine.
De unde știi?
Mi-a povestit totul.
Trebuia să ne întâlnim, acum 15 minute,
însă cred că voi pleca.
Sau a vrut să ne întâlnim?
Ar fi cam crud din parte lui. - Nu, noi îl așteptăm pe un alt prieten.
Tom Ripley. - Îl cunoști?
Am auzit de el, dar nu l-am întâlnit.
Nu și pentru mine, grazie.
Sper că nu am complicat lucrurile.
Nu există nimic...
între noi.
Nu există nici un motiv care să te împiedice să-l primești înapoi,
să te căsătorești cu el.
Mi-a părut bine de cunoștință.
La revedere, Peter, te rog, nu te ridica.
Nu știu ce să mai cred. Se va întoarce?
Scuze, a trebuit să-mi reînnoiesc viza.
Birocrația asta!. Mă așteptați de mult?
Nu, deloc. Bună dimineața.
Totul e în regulă? Arăți de parcă ai fi văzut o stafie.
Dickie a fost la Operă ieri seară.
Nu cred.
Nimeni n-ar fi putut să-l aducă pe Dickie... - N-a fost singur.
Se pare că ea a reușit să-l convingă.
Nu e cinstit.
Mă voi întoarce în Mongi, cred că Dickie vine acasă.
Da? Minunat! Ești cu un pas în fața mea.
M-a mișcat, când am auzit că... E vorba de Meredith, cea cu care,
se pare că se întâlnește Dickie.
Dumnezeule.
Dar mai important este că, și toți știm asta:
Dickie o iubește pe Marge. Și îi e dor de ea.
Mă simt vinovat.
De fiecare dată când Dickie face ceva, mă simt vinovat.
De parcă ar avea vreun rost!
Dickie, răspunde, sunt eu.
Freddie. Lasă-mă să intru.
Bună, Freddie. Sunt eu, Tom.
Unde e Dickie?
Ce mai faci?
Bine. El a plecat să cineze. La Othello, cunoști localul?
Nu, nu cred că e la cină la ora 6:30!
Dacă spuneai că e la masa de prânz, te credeam.
Incredibil!
A dispărut de pe suprafața pământului!
Se pare că da.
Proprietara casei, din câte mi-am dat seama,
a spus că el e aici.
Poți să cauți.
De ce ai impresia că Dickie se ascunde de tine?
Pentru că exact asta face.
Ce s-a întâmplat de Crăciun?
Ce e cu Crăciunul?
Trebuia să vină la schi. N-am primit nici o telegramă,
nici un telefon, nici un mesaj,
nici măcar o bășină!
A fost ocupat cu muzica.
Teoria lui este că
trebuie să fii întâi omidă, înainte de a fi fluture.
Ceea ce e un rahat.
L-ai auzit cântând la chestia asta? Nu știe să cânte.
Cum l-ai găsit?
Apartamentul nu e aranjat.
Vrei ceva de băut? - Nu, mulțumesc. American Express.
Locuiești aici?
Nu, stau aici doar pentru câteva zile.
Pianul e nou.
N-ar trebui să...
Apartamentul era deja mobilat?
Nu pare stilul lui Dickie.
E groaznic, nu?
Atât de... burghez.
Asta este... ai grijă.
Pardon.
De fapt, singurul lucru care seamănă cu Dickie,
ești tu.
Nu prea cred.
Ți-ai schimbat coafura?
Ai ceva să-mi spui? - Ce?
Ai vrea să-mi spui ceva? - Cred că deja o spun.
Se întâmplă ceva necurat.
Ori s-a creștinat peste noapte,
ori e altceva.
Poți să-l întrebi chiar pe Dickie.
Othello este pe Via della Croce, chiar lângă Corso.
Via della Croce,lângă Corso?
Înveți repede, nu-i așa?
Data trecută nu-ți deosebea-i fundul de cot, și acum îmi dai indicații?
Nu, nu e cinstit: probabil că știi diferența între fund și cot!
Ne mai vedem.
Nu e Dickie Greenleaf. Doar Thomas Ripley.
Dickie nu cântă la pian.
Oprește-te, ești beat!
Ce poți să faci! Să-i vedeți pe ceilalți!
Ce să-i faci?
Bețivan!
Dacă eu sunt beat, ce o să spună bărbatul ei?
Inspectorul Roverini, putem intra?
Un șoc teribil, nu?
La ce oră a plecat Signor Miles ieri?
Nu știu sigur.
Opt, poate nouă.
Amândoi am băut cam mult.
Dar era sigur întuneric când l-am condus la mașină.
Deci el a plecat. Și dvs.? - M-am culcat.
Freddie ține la băutură.
Dar eu am probleme după câteva pahare...
Cine l-a găsit?
Trebuie să te rog să rămâi în Roma.
Dacă vă ajută, cu plăcere.
Doctorul trebuie să facă... ...cum se spune?
- Autopsia. - Da, exact.
O primă concluzie a fost,
că Signor Miles a fost ucis până în ora 7.
În mod cert nu era mort când a plecat cu mașina.
El l-a ucis pe Freddie?
- Când ai ajuns aici? - Spune-mi adevărul, el l-a ucis pe Freddie?
Aș jura că nu, bineînțeles că nu.
Am încercat din nou.
L-am așteptat aici, sperând să apară.
Dar de fiecare dată te găsesc pe tine.
Ce s-a întâmplat cu fața ta?
Dickie a făcut-o.
Ne-am certat.
Am spus lucruri pe care nu trebuia să le spun. Despre tine.
Și despre felul în care se comportă cu noi toți.
Și a sărit la mine.
Te urci? - Poftim?
Te duc la el.
Unde locuiește?
Cu câteva blocuri în urmă, unde era poliția, Palazzo Gioia.
Ei nu știu că eu sunt în Roma, iar eu nu-l voi incrimina pe Dickie.
Poate nici eu n-ar trebui să merg.
Poți să mergi, dar nu vorbi cu poliția despre fața mea.
Dacă află că m-a lovit, vor presupune că l-a lovit și pe Freddie...
Ne vedem mai târziu.
Deschideți!
Aici locuiesc.
Mr. Greenleaf!
Putem urca? - Bineînțeles.
Ce s-a întâmplat cu fața dvs.?
Am căzut. Eram urmărit de fotografi!
Telefonul, presa, mă simt încolțit.
Nu puteați ascunde adresa mea?
Ne-au întrebat mulți, dar n-am spus nimănui adresa, nici chiar logodnicei dvs.
Nu vreau să văd pe nimeni.
Nici pe logodnica dvs.? - Nici pe ea.
Ce e cu Thomas Ripley? - Ce e cu el?
Ați fost împreună în San Remo?
Da, cu câteva luni în urmă. - Noiembrie, cred.
Da? Ați vorbit cu Tom?
Pe 7. 11., am fost informat. - Nu-mi amintesc data.
Când l-ați văzut ultima oară pe Signor Ripley?
Acum câteva zile.
Locuiește aici cu dvs.?
Nu.
Un posibil fir. De două zile, Freddie Miles este mort.
După ce pleacă din apartamentul dvs...
...este ucis.
Ieri, o barcă este găsită în San Remo,
plină de pietre. Proprietarul spune poliției
că i-a fost furată pe 7 noiembrie.
Ne uităm în registrele hotelurilor...
și vedem că
Dickie Greenleaf e în San Remo.
Proprietarul își amintește că doi americani au închiriat barca.
Ăsta nu e un fir, e o coincidență. Există vreo 50 de hoteluri în San Remo.
Probabil că 100 de oameni au închiriat bărci în ziua aceea.
Treizeci și unu. - 31 de oameni?
31, da.
Miss Sherwood a sosit.
Lăsați-o să intre. Ce importanță are?
Nu! De fapt... Mai bine nu.
V-aș rămâne dator dacă ați ruga-o să se întoarcă mai târziu.
Mulțumesc.
Pot să întreb,
de ce preferați să vorbiți cu prietenul dvs., dar cu logodnica nu?
Nu v-am spus?
Mr. Ripley se ocupă de unele afaceri.
Mr. Ripley nu vrea să se căsătorească cu mine,
și nu mă întreabă zilnic dacă vreau să mă căsătoresc cu el!
Aveți o fotografie cu Signor Ripley?
Nu am obiceiul să port fotografii ale prietenilor mei cu mine.
Cred că v-am supărat.
Poate că engleza mea e stricată.
E cam stricată, da.
Îmi pare rău.
Dar nimeni nu l-a văzut pe Signor Ripley de la San Remo încoace.
Eu l-am văzut! - Dvs., da.
Și Miss Sherwood, întrebați-o.
Dacă mi-aș aminti numele hotelului lui...
Goldoni! Tom stă la Goldoni.
La Goldoni. Bine. Da, aveți dreptate.
Aveți dreptate. E o coincidență.
Pe data viitoare. Voi fi mai atent cu engleza mea!
Am un martor care spune că a văzut doi bărbați urcând în mașina lui Miles.
Și vrea să vă identifice...
Față în față. Pe mâine?
Pe mâine.
E înăuntru, dar nu cred că vrea să vorbească.
Știu că mă auzi.
Vroiam să număr până la 3, și dacă nu ai fi deschis...
Dar nu voi număra...
Și nu mă voi baza pe tine.
Nu mă voi mai baza pe tine.
Indiferent ce ai făcut sau nu ai făcut...
mi-ai frânt inima.
De asta sigur ești vinovat.
Și nu știu de ce.
Nu știu de ce.
Dragul meu Tom, mie mi-a ajuns.
Moarte lui Freddie, Silvana...
Am vrut să spun totul poliției, dar n-am putut.
Nu pot da ochii cu ei.
Nu pot da ochii cu nimeni.
Aș vrea să-ți pot oferi ție viața care am crezut că mi se cuvine.
Tu întotdeauna m-ai înțeles, așa cum Marge n-a putut niciodată să mă înțeleagă.
Probabil că de asta îți scriu ție,
fratelui pe care nu l-am avut niciodată.
Singurul prieten adevărat pe care l-am avut.
Din toate punctele de vedere tu ești fiul pe care tatăl meu și l-a dorit.
Acum știu că, în general, poți să schimbi oamenii...
mediul,
dar nu te poți schimba pe tine însuți.
Nu știu ce să fac, unde să merg.
Sunt urmărit de ceea ce am făcut și nu pot să desfac.
Îmi pare rău.
Am ratat totul fiind Dickie Greenleaf, nu-i așa?
Ne vedem acolo.
Îmi pare rău că te-am băgat în povestea asta.
Dar nu puteam să merg la poliție singur, cu italiana pe care o vorbesc.
Nu te preocupa. Îmi face plăcere că ai venit la Veneția.
Și îmi pare bine că, în ciuda zvonurilor, ești întreg și nevătămat.
Ce zvonuri?
Că Dickie te-a omorât și călătorește cu pașaportul tău.
Știu...e ridicol.
Bine ai venit în Veneția.
Locul ăsta e putred, simți?
Am aflat cauza întârzierii.
Așteptăm pe cineva din Roma.
Cum adică? Au trimis pe cineva din Roma?
Da, și e bine, nu-i așa?
Dar regiunile italiene nu sunt separate?
Sunt sigur de asta, pentru că...
Ai citit ziarele, știi ce scandal este.
"Turist american ucis".
Nu putem amâna? Mirosul aici este...
Va prelua el cazul, deoarece fostul anchetator nu și-a făcut datoria
și l-a lăsat pe Dickie să fugă,
deși era singurul suspect pentru moartea lui Freddie.
În Roma, acum 3 săptămâni.
Asta am înțeles și eu.
Ești homosexual? Interessanter Trugschluss.
Oficial, nu există homosexuali italieni.
Michelangelo și Leonardo nu se prea încadrează.
Spune-i că am o logodnică,
Dickie are o logodnică,
și Freddie Miles probabil că avea harem!
Ce-a spus? -A spus "ce de logodnice".
Vrea să știe dacă l-ai ucis pe Miles și apoi pe Dickie.
Nu, nu l-am ucis pe Miles și apoi pe Dickie!
Mă acuză? Întreabă-l dacă mă acuză.
- Așa decurge un interogatoriu aici. - Dar e absurd!
Au găsit scrisoarea în apartamentul lui Dickie, în Roma.
Ai deschis-o? - Bineînțeles.
E o scrisoare de sinucidere.
Mi-ai pus toate aceste întrebări și deja citiseși scrisoarea?!
Nu pot să cred scrisoarea lui Dickie. Tu poți?
Nu știu ce să cred.
Imaginează-ți cum se simțea, dacă l-a omorât pe Freddie.
Să te trezești în fiecare dimineață, cum poți?
Să te trezești și să fii tu însuți. Bea-ți cafeaua...
Indiferent ce faci, oricât de teribil,oricât de dureros,
toate au o logică... în capul tău.
Nimeni nu crede despre el însuși că ar fi rău.
Dar rămân remușcările, totuși ai omorât un om.
Nu-ți vine să iei trecutul și să-l arunci în vreun beci,
să încui ușa și să nu mergi niciodată acolo?
Așa fac eu. - Oh, da...
În cazul meu ar fi o întreagă clădire.
Și apoi întâlnești o persoană specială,
căreia vrei să-i încredințezi cheia,
și să-i spui: "Deschide și intră".
Dar nu poți,
pentru că e întuneric...
și sunt demoni.
Și dacă cineva ar vedea ce îngrozitor e...
E din cauza muzicii.
Dar nu poți rămâne la fel dacă cânți "Sus genunchii, mamă Brown".
Aș vrea să pot face asta.
Să deschid ușa,
să las lumina să curețe totul.
Dacă aș găsi o radieră gigantică, să șterg totul,
începând cu mine însumi...
Adevărul e că dacă...
Dacă...
N-ai cheia, nu-i așa?
Îmi pare atât de bine să te revăd!
- Văd că l-ai găsit pe Peter. - Ne-am găsit reciproc.
Unde e tatăl lui Dickie?
Va veni mâine dimineață, are probleme cu stomacul...
Nu se înțelege cu mâncarea de aici.
Abia aștept să-l revăd. - Dickie nu s-a sinucis, sunt sigură.
Un detectiv privat a preluat cazul,
Mr. MacCarron, angajat de tatăl lui Dickie.
- O idee foarte bună! - E american.
Deja a descoperit că Dickie a ridicat 1000 de dolari,
cu o zi înainte să dispară.
Asta faci înainte de a sări în Tibru?
Nu cred.
Tu locuiești aici? - Nu, Tom.
Splendidă casă,nu? - Colosală.
Cine plătește? - Peter a găsit-o,
dar îmi permit să o plătesc, pentru că e veche...
și stă să cadă.
Tom a transformat-o. - Senzațional.
De asta Tom a propus să stai aici.
Camera mea e prea mică. Și știu că nu-ți plac hotelurile.
Un hotel ar fi fost în regulă.
Va trebui să-i spun d-lui Greenleaf, ce departe au ajuns banii săi.
Ce te amuză?
Îmi aminteam cum arăta Tom când a venit în Mongibello.
Și uită-te la tine acum!
Ce e cu mine?
Stăpânul casei.
Mr. Greenleaf?
Ce mai faci? Arăți bine. - Mulțumesc, chiar îmi merge bine.
Departe de New York. - Da, într-adevăr.
Bună dimineața. Ce vreme neobișnuită.
Și dvs., cum vă simțiți?
Destul de bine. Tânjesc după apa caldă.
Unde e domnul MacCarron? - În San Remo.
Cei din poliție sunt amatori.
A fost o perioadă destul de grea, nu-i așa?
Ce speră detectivul să găsească în San Remo? - A fost peste tot.
Învăț câte ceva despre fiul meu.
Acum când e absent învăț chiar multe despre el.
Sper să poți umple niște goluri în cunoștințele mele.
Marge mi-a povestit despre Mongibello. - Voi spune tot ce știu.
Aș face orice să-l ajut pe Dickie.
Această poveste cu scrisoarea pe care ți-a lăsat-o: poliția...
crede că e o dovada evidentă a faptului că voia să...își facă ceva.
Nu cred.
Asta pentru că nu vrei să crezi.
Aș dori să vorbesc cu Tom între patru ochi.
Poate după-amiaza asta. E vreo problemă?
Marge, ceea ce un bărbat îi spune iubitei,
și ceea ce îi spune unui prieten...
Cum ar fi?
Ce risipă de vieți și ocazii.
I-aș plăti individului acela 100 de dolari să tacă!
Marge nu știe nici jumătate din adevăr.
Și fotografia din pașaport!
Să-și răzuiască fața? Îți imaginezi?
În ce stare se află?
"Am vrut să spun totul poliției, dar n-am putut.
Nu pot da ochii cu nimeni."
Mă simt vinovat. Ca și cum l-aș fi împins eu în nebunia asta.
Ca și cum prin intermediul meu v-ar fi auzit pe dvs..
Noi l-am forțat pe el, dar el pe noi?
Ai fost un prieten minunat pentru fiul meu.
E vina altcuiva.
Toți vrem să scăpăm de responsabilități, dar cineva trebuie să...
Care e cuvântul acela?
Știi, când cineva încearcă să-l confrunte,
el fuge.
Așa a făcut întotdeauna.
Se spune că nu îți poți alege părinții.
Dar nu îți poți alege nici copii.
Vin!
Am adormit.
Tatăl lui Dickie a plecat? - Ai avut un coșmar?
S-a dus să se culce mai devreme. - Bietul de el!
Am bătut la ușa ta o veșnicie.
Cred că mi-am rupt tocul. - Nu ești vinovată.
Vă prepar ceva de băut.
Să mergi pe jos în Veneția!
Te simți bine?
Da.
Vrei să mai rămân?
Nu, e în regulă.
Aș putea să mă întorc.
Cheia ta.
Marge, sunt în baie, ies imediat.
Trebuie să vorbesc cu tine, e ceva urgent!
Vin.
Am găsit inelele lui Dickie.
Aveai inelele lui Dickie.
Pot să-ți explic.
Dickie mi-a promis că nu va da jos niciodată inelele...
- Stai să mă îmbrac. - Trebuie să vorbesc cu Mr. Greenleaf.
- Ți-ai ieșit din fire.
Așa mi-a promis, că nu va da jos niciodată inelele...
Oprește-te!
Sunt ud, mi-a căzut prosopul,
aș vrea să mă îmbrac.
Du-te și pregătește ceva de băut.
Pentru amândoi.
Unde pleci?
Nu am căutat printre lucrurile tale, doar că...
Aveam nevoie de ac și ață să-mi repar sutienul.
Parfumul tău,
eu l-am cumpărat, pentru tine.
Problema cu Dickie...
Ar fi atâtea de spus.
Atunci când el a rămas în Roma, am încercat să-ți spun.
Era cu o altă fată. Nu e vorba de Meredith.
O altă fată, pe care am întâlnit-o la un bar.
Nu putea să fie fidel nici 5 minute!
Când promite ceva, nu are aceeași valoare,
ca atunci când tu promiți ceva.
Are atâtea fețe, și toate sunt reale.
Minte.
El minte. Și asta este...
Adesea nici nu-și dă seama că minte.
Și astăzi...
și eu am început să mă întreb dacă l-a ucis pe Freddie.
Devine irascibil dacă cineva îl contrazice.
Știi și tu.
Știi și tu asta.
Și asta e ironia: te iubeam.
Poate că știai.
Poate că e grotesc din partea mea să-ți spun asta, acum...
așa că scrie pe o hârtie și păstreaz-o pentru zile ploioase.
"Tom mă iubește. Tom mă iubește."
De unde ai inelele lui Dickie? - Ți-am spus, el mi le-a dat.
De ce? Când? - N-ai auzit nimic din ceea ce ți-am spus?
Nu te cred.
- Nu te cred. - E adevărat.
Nu cred nici un cuvânt.
Tremuri, Marge.
Pot să te țin în brațe?
Mă lași să te țin în brațe?
Mulțumesc cerului!
- Ce s-a întâmplat? - Scoate-mă de aici.
- Tom, totul e în regulă? - Scoate-mă de aici.
Încearcă și tu. Încearcă să vorbești cu ea.
Renunț. - Ce se întâmplă?
Nu am făcut... Ce am făcut, de fapt?
Întreab-o ce i-am făcut! - Ascultă...
Nu poți sta supărat pe ea.
E confuză și are nevoie de un țap ispășitor.
Așa că dă vina pe tine.
Mă întorc acasă să vorbesc cu ea.
Și tu...
ia-ți o lamă de ras protejată, sau lasă-ți barbă!
Mr. Greenleaf e aici?
Sunt Alvin MacCarron.
Nu știu de ce, așa simt.
Există intuiție feminină și există fapte concrete.
Marge, trebuia să mă aștepți.
Nu ți-a zis Peter, că vin să te iau?
Marge ne povestea despre inele.
Îmi pare rău că nu v-am zis ieri despre ele.
Am uitat. E ridicol.
Poate că există un alt motiv
pentru care ai uitat să ne spui ieri despre ele.
Eu voi pleca cu Marge, domnul MacCarron are ceva să-ți spună.
Nu e nevoie, putem să mergem la bar.
Cred că trebuie să rămâi aici.
Aș putea să-mi văd camera de aici.
Îmi pot vedea casa.
Când îți vezi locuința de departe e ca un vis.
Nu îmi pasă.
Nu vreau să aud așa ceva, nici să văd.
Știai că Dickie în Princeton aproape că a ucis un băiat?
La o petrecere, pentru o fată.
L-a lovit de câteva ori în cap. l-a băgat în spital.
Au trebuit să-i fixeze falca cu sârmă. Nu mai auzea așa bine.
De ce crezi că tatăl sau l-a trimis în Europa?
Poliția din Roma nici măcar n-a întrebat despre incident.
Și nici n-a verificat dacă un anume Thomas Ripley
a fost student în Princeton.
Eu am găsit un Tom Ripley,
care acorda piane în departamentul de muzică.
În America am învățat să verificăm un lucru,
înainte de a deveni o certitudine.
Am învățat să ne interesăm. Când o fată se sinucide,
aflu dacă fata era gravidă.
Trebuie aflat dacă Dickie a creat probleme.
Mr. Greenleaf apreciază loialitatea ta.
Marge are o sută de teorii.
Câteva lucruri nu le știe totuși.
Să sperăm că nu le va afla.
Sper să nu le afle.
Trei oameni l-au văzut pe Dickie urcând în mașina lui Freddie.
Un bărbat, care nu va spune nimic,
pentru că era în pat cu nevasta altuia,
l-a văzut pe Dickie luând plăcuțele de înmatriculare de pe o mașină sport roșie.
Poliția știe despre asta, deoarece bărbatul era polițist.
Le-am găsit în beciul apartamentului lui Dickie.
Aparțin mașinii lui Freddie.
Mr. Greenleaf m-a rugat,
să le fac pierdute într-un canal diseară.
Mr. Greenleaf crede că o citit o promisiune mută în scrisoarea lui Dickie către tine,
și intenționează să o onoreze.
De asemenea, intenționează să transfere
o bună bucată din venitul lui Dickie pe numele tău.
Dar nu dorește
ca poliția italiană să afle despre trecutul lui Dickie.
Speră ca și tu vrei același lucru.
Mulțumesc, Tom.
La revedere.
Marge, îmi pare rău pentru lucrurile care ți le-am spus seara trecută.
Eram agitat, și inelele... și tu erai atât de...
... nu știu cum.
Dar sper ca hârtia să ajungă în poșeta ta,
pentru zile ploioase.
Ce vei face în continuare? - Nu știu.
Peter are un concert în Atena luna viitoare
și m-a rugat să-l ajut.
Îți transmite salutări. Era în timpul repetițiilor, așa că...
De ce am impresia că nu a existat nicio zi ploioasă în viața ta?
Știu că tu ai fost. Știu că ai fost tu!
Știu că tu l-ai ucis pe Dickie!
Știu!
Marge, te rog. Nu e Tom de vină. Serios.
Întreabă-mă ce aș vrea să schimb acum, la momentul ăsta.
Ce ai vrea să schimbi? - Nimic.
Eu îngheț, cobori și tu? - Mai târziu.
Vreau să văd apusul soarelui. - Ești nebun!
Chiar sunt.
Dumnezeule!
Bună, Meredith.
Mă uitam la tine.
La hainele tale. Nu te-aș fi recunoscut.
M-ai găsit, așa că vei primi recompensa.
Era o glumă.
Ești singură?
N-aș putea să fiu mai puțin singură.
Mătușa Joan. - Și compania...
Multă companie!
Doamne...
...să te văd din nou!
M-am gândit la tine...
...mult.
Și eu m-am gândit la tine.
Dar când mă gândeam la tine, te uram!
Unde te-ai ascuns?
Nu m-am ascuns.
Am fost în custodia poliției.
Au încercat să-l ascundă pe ucigașul lui Freddie.
Glumești!
De aceea mi-au plătit călătoria aceasta,
și de aceea n-ai auzit despre mine.
Și toată lumea crede că tu l-ai ucis pe Freddie.
Îngrozitor! - Știu.
Nu pot sta acum să discutăm. Mai târziu?
Mai târziu?
Călătorești incognito din nou?
Chiar așa.
Călătorești cu Peter Smith-Kingsley? Mai mult ca sigur!
Mătușa l-a văzut.
Peter Smith-Kingsley? Nu. Nu l-am văzut de luni de zile.
Nu, sunt singur.
Cum a fost? - Bine.
Dar să-ți spun ceva: aș vrea să rămânem aici pentru restul călătoriei.
Era Meredith?
Cine să fie?
Meredith Logue. Sărutai pe cineva, care arăta ca ea.
Am ieșit să te găsesc.
Nu era chiar un sărut.
Mai degrabă un sărut de despărțire. - Nu arăta așa.
De la distanță.
Am mințit. Am mințit-o.
Credea că te-a văzut.
De ce să minți?
Dickie și Peter împreună, e o bârfă bună.
Tom cu Peter de asemenea.
Asta ar fi o bârfă și mai bună. - Serios? De ce?
Sunt dezorientat.
Știu.
Îmi pare rău.
Și eu m-am rătăcit.
Am rămas blocat în beci, nu-i așa?
Nu-i așa?
Este...
groaznic...
și singurătate...
și întuneric.
Și am mințit.
Despre cine sunt.
Și unde sunt. Nimeni nu mă va găsi.
Ai mințit despre tine? - Întotdeauna am crezut că e mai bine
să fii un fals "altcineva"...
decât un real "nimeni".
Ce spui acolo? Nu ești un "nimeni".
Spune-mi lucruri bune despre Tom Ripley.
Nu, nu te ridica.
Doar spune-mi lucruri drăguțe despre Tom Ripley.
Lucruri bune despre Tom Ripley...
Ar putea să dureze.
Tom e talentat.
Tom e tandru.
Tom e frumos.
Mincinosule!
Tom e un mister.
Tom nu e "nimeni".
Tom are secrete pe care nu vrea să mi le spună.
Dar aș fi vrut să le spună.
Tom are coșmaruri.
Ceea ce nu e un lucru bun.
Tom are pe cineva care-l iubește.
Ceea ce e un lucru bun.
Tom mă strivește.
Tom, mă striv...