כדור הארץ כה מרהיב,
שקל לפספס את הדברים הקטנים יותר בחיים.
אבל אם תסתכלו מקרוב יותר...
ותגלו עולם שלם ונסתר.
עולם בו גיבורים זעירים...
ומפלצות קטנות...
זקוקים לכוחות על מדהימים...
שיעזרו להם לנצח כנגד כל הסיכויים.
הג'ונגלים של אמריקה הלטינית,
בית ליותר יצורים קטנים...
- קריינות: פול ראד -
מאשר כל מקום אחר בעולם.
על הקרקעית בתוך פסולת העלים, חיים חדשים מתחילים.
צפרדע חץ תותית זאת נושאת על גבה את הראשן שלה.
גודלו כשל גרגר אורז.
העולם התחתון של הג'ונגל מסוכן מדי עבור התינוק שלה.
היא צריכה למצוא מקום בטוח שבו הוא יוכל לגדול.
שם למעלה, בין הענפים של גורד השחקים בגובה 40 מטר הזה של הג'ונגל.
עבור צפרדע בגודל של ענב...
זה הר האוורסט שלה.
כפות רגליים דביקות מעניקות לה אחיזה.
אבל החלקה אחת עלולה להיות קטלנית.
יש לה שפע של חברה בין העצים.
מהשורשים...
ועד לצמרת.
כ-5,000 סוגים שונים של יצורים קטנים
עשויים לחיות בעץ אחד.
היא מגיעה סוף סוף לחופת היער, לאור השמש.
צמח ברומליה יוצר בריכת פנטהאוז מושלמת
עבור הראשן שלה.
אבל עם בעלי חיים כה רבים שמתחרים על מזון ומרחב,
החיים בג'ונגל מסוכנים.
רק מומחה אמיתי מסוגל לשרוד.
"ג'ונגל"
הכירו את הקוף הקטן בעולם...
המרמוסט הגמדי.
קוף בוגר הוא בגודל כף יד.
כשאתה זעיר כל כך קשה לדעת מי חבר, אויב או מזון.
אבל לפחות יש להם מקור מזון
ממש מתחת לרגליהם.
בעזרת שיניים חדשות הם מכרסמים בקליפת העץ
ויוצרים בארות מיניאטוריים שמתמלאים בלשד מתוק וטעים.
על עץ גדול, יכולים להיות יותר מ-1,000 מהם.
קל למדי למשפחה מתרחבת.
זה טוב. יש תוספות חדשות ללהקה.
כל אחד בגודל של כדור פינג-פונג.
מרמוסטים כמעט תמיד יולדים תאומים.
שני ההורים חולקים במטלות השמרטפות, ואפילו האחים הגדולים עוזרים...
כשהם לא רבים.
שיתוף פעולה הוא דרך חיים עבור הפרימטים בגודל כיס הללו.
כך גם להעביר זמן במרכז העץ.
מסוכן מדי למטה...
וצפוף מדי למעלה.
השאגנים הגדולים פי 60 מהמרמוסט שולטים כאן למעלה.
בחופת היער ניתן למצוא 80 אחוזים מכל יצורי הג'ונגל.
על קרקעית היער, החיים קשים יותר.
אור השמש בקושי מגיע לכאן, כך שלא הרבה יכול לצמוח.
האגוטי הקטנטן הזה מסתמך על מה שנופל מלמעלה.
גשם הוא כוח החיים של הג'ונגל.
עד כשלושה מטרים של גשם יורדים מדי שנה.
לכל טיפה יש השפעה עצומה על יצורים זעירים.
גשמים משאירים את הבריכה של הראשן מלאה.
אבל גם דבר טוב יכול להיות יותר מדי.
מים שנספגו על ידי צמחים וקליפת העץ מוסיפים משקל עצום לעצים העתיקים.
גשמי זלעפות סוחפים את שכבת האדמה הדקה.
עצים ענקיים שורדים מאות שנים של סופות גשמים...
עד שיום אחד...
כאשר עץ בגודל כזה נופל...
הוא משאיר חור גדול בחיי הג'ונגל.
הצפרדע החץ תותית שרדה.
אבל הראשן שלה חשוף.
ונחש קרקעית אדום-בטן יכול לחוש בכך.
האימא לא יכולה לעשות דבר...
אלא להתחיל מהתחלה.
אסון עבור חלק הוא מתנה משמים לאחרים.
נמלים חותכות עלים כבר לא צריכות לטפס.
העלים גדולים מהן בהרבה.
אבל כל נמלה מסוגלת לסחוב עד פי 10 ממשקל גופה.
ומושבה של 8 מיליון מסוגלת להפשיט עץ כזה
בתוך ימים ספורים.
הענק שנפל גם מושך אליו כל מיני אוכלי עלים זעירים אחרים.
למרבה הצער, מרמוסטים לא אוכלים עלים.
ואובדן של עץ גדול שסיפק לשד מהווה מכה קשה.
אבל לגרמלינים הקטנים האלה יש למרבה ההפתעה צד טורף.
הרגליים הקפיציות יכולות לשגר אותם למרחק של שלושה מטר.
טופרים מעוקלים כמו ווי אחיזה זעירים.
והשיניים חותכות קליפת העץ האלה יעילות גם על חרקים.
ציד בין הענפים שנפלו והסתבכו בא בקלות לקופים הזעירים הללו.
הם יאכלו פחות או יותר כל דבר שימצאו.
אבל לא הכול הוא באמת כפי שהוא נראה.
מפגן מדהים של חקיינות.
החיקוי של הזחל הזה לנחש קטלני כה משכנע
שזה מפחיד.
אחרי מאות שנים בין הצללים,
לפתע קרקעית היער מוצפת באור שמש.
זרעים שהיו רדומים מתחילים בקטן, אבל מכוונים גבוה.
כעת זה מרוץ לעבר האור.
צמחים מטפסים מזנקים ראשונים...
חונקים כל עץ צעיר בזמן שהם נלחמים על מקומם בשמש.
עד מהרה הענק הנופל מתכסה בצמיחה חדשה.
והרווח הופך לקרחת יער שופעת.
אבל זה לא גן עדן.
ציפורי הקוליברי (יונק דבש) קלות כמו דף נייר.
על מה שחסר להן בגודל, הן מפצות בתוקפנות.
לחלקם יש מקור דמוי פגיון ואף שיניים.
כל זה בשביל מאבק על פרחים.
הקוליברי צריכים לתדלק כל כמה דקות.
עם לשונות מפוצלות, הם לוגמים צוף עד 20 פעמים בשנייה.
והם חייבים לעשות את זה מהר.
התחרות חסרת רחמים.
אבל זה לא חייב להיות ככה.
הפרחים בצורת חצי סהר של ההליקוניה
לא נגישים עבור רוב סוגי הקוליברי.
אבל לקוליברי נזיר ירוק יש מקור ארוך ומעוקל.
הוא מאפשר לו לשתות את הצוף בשלווה.
טוב, כמעט.
זעירות יותר מראש סיכה,
קרדיות הקמח האלה שתו את ההליקוניה עד הטיפה האחרונה כמעט.
כדי להגיע לפרח הבא, הן צריכות לתפוס טרמפ.
יחסית לגודלן, הן מהירות כמעט כמו צ'יטה.
הן רצות במעלה המקור של הקוליברי...
כדי להתגנב לתוך נחיריו...
מוכנות לקבל טרמפ אווירי לפרח הבא.
כאשר קרחת היער מתכסה בצמחייה,
החשכה שוב יורדת על קרקעית היער.
פטריות משגשגות בתנאים הלחים האלה...
מרקיבות את השרידים של עצים נופלים.
הרבה יותר קשה למצוא מזון טרי כאן.
תרמיל של אגוז ברזילאי קשה מדי עבור רוב החיות.
אבל לא בשביל אגוטי.
את מה שהיא לא יכולה לאכול עכשיו, היא תקבור ותאכל אחר כך.
היא עצבנית מטבעה.
ויש לה סיבה טובה.
המרגיי קצת יותר גדול מחתול ביתי...
אבל הרבה יותר קטלני.
קרקעית היער האפלה מסתירה טורפים רבים.
ובקנה מידה קטן יותר, הם אפילו יותר מאיימים.
עם 40 רגליים קטנות,
תולעת הקטיפה שאורכה כשל אצבע אורבת בדממה.
טקטיקות הציד שלה כאילו נלקחו מספרות מדע בדיוני.
חיישני תנודות על גופה מאתרים את תנועת הקורבן.
היא חייבת להתקרב...
כדי להשתמש בנשק הסודי שלה...
ריסוס קורים.
הקורים הדביקים מתקשים בתוך שניות.
אין דרך לברוח.
יצורים זעירים חייבים לעמוד על המשמר בכל רגע נתון.
הצפרדע החץ תותית הנקבה הטילה זה עתה ביצים חדשות.
אבל זהו תפקידו של הזכר לשמור עליהן.
צבע אדום בוהק משמש כאזהרה לטורפים.
גופו מפריש רעלן קטלני.
יש רק בעיה אחת...
נחשי קרקעית אדומי בטן חסינים לרעלן.
הם גם רגישים מאוד לכל תנועה.
אם הוא לא יזוז...
יש לו סיכוי לשרוד.
אבל הוא לא יכול להסתתר מהכול.
זכר מתחרה.
הוא רוצה להשתלט על הטריטוריה שלו.
אם הוא ישתלט על השטח, הוא יטרוף את הביצים.
לאבא הקטן הזה יש את כל הסיבות להילחם.
שניהם במשקל של קוביית סוכר בערך, זה קרב שווה כוחות.
הם יכולים להמשיך ככה יותר מחצי שעה.
הצפרדע הקטן מתחיל להתעייף.
אבל האבא מנצח.
המתחרה שלו מסתלק, לפחות לעת עתה.
עדיין נותרו לו עוד שבועיים לשמור על הביצים עד שיבקעו.
בזמן שהיער מתבגר, נוצרות מערכות יחסים מורכבות יותר.
דבורת הסחלב הזאת יצאה למשימה יוצאת דופן.
הוא עף יותר מ-40 ק"מ כדי להגיע לכאן.
והוא לא לבד.
כולם זכרים וכולם רוצים דבר אחד.
לא אבקה.
בושם.
הסחלב הזה מפיק ניחוח
שיהפוך אותו לאחד שנקבות לא יכולות לעמוד בפניו.
אז הוא אוסף כמה שהוא יכול.
אבל אם הוא לא ייזהר...
הוא יטבע בתוך זה.
יש רק דרך אחת לצאת משם.
זה פתח צר מאוד.
והסחלב לא יניח לו לעזוב ללא מתנת פרידה.
חבילת אבקה שדבוקה לגבו.
המסע של הדבורה הזכר הקטן למצוא בת זוג נמשך,
אבל מלאכתו של הסחלב הסתיימה.
עבור המרמוסטים הגמדיים נראה שהחיים שבים למסלולם.
קשה יותר למצוא חרקים בימים אלה.
אין בעיה.
הם היו עסוקים בחפירה של בארות צוף חדשות בעצים חדשים.
גם השכנים הרועשים שלהם חזרו.
הם עושים מהומה, משתלטים על כל המזון...
ויוצרים בלגן.
כשהם צריכים להתפנות,
החבר'ה הקטנים צריכים לטפל בזה.
גיבור העל הזעיר הזה אחראי על הניקיון בחופת היער.
חיפושית בגודל של מטבע.
אבל אין עבודה שהיא גדולה מדי.
מגובה של 20 מטר...
הוא פשוט מחזיק חזק.
והנה בא שאר צוות הניקיון.
כדורי הזבל מגולגלים ונקברים.
מזון בשביל הצאצאים שלהן.
ודשן עבור היער.
הג'ונגל הוא עולם מורכב מלא בחיות קטנות ומדהימות.
לכל אחת יש תפקיד ייחודי משלה למלא.
וגם הפרימטים הזעירים האלה מצאו את מקומם.
חלקת היער הצפופה והקטנה שלהם משתנה ללא הרף.
אבל נכון לעכשיו, החיים מתוקים.
ולמטה על הקרקעית...
אגוז ברזיל אחד שאגוטי השאיר מאחור...
צומח לאטו בין הצללים.
משחק במשחק לטווח ארוך.
מהתחלות קטנות מגיחים ענקים.
הג'ונגל אולי נראה כמו ים ירוק אינסופי...
אבל כל עץ ועץ משמש כבית ליקום של פלאים קטנים.
צפרדע חץ תותית
מחפשת מקום בטוח עבור הראשן הזעיר שלה.
כדאי שהיא תתחיל לזוז...
כדי לגדל את הדור הבא.
זה מסע ארוך...
כל הדרך לצמרת.
תרגום: גיא רקוביצקי