Te noći, prodirući duboko u srce Transilvanije,
profesor Abroncijus nije ni bio svestan da je na pragu rešenja najveće misterije.
Tokom svojih dugogodišnjih putovanja po centralnoj Evropi u društvu
sa jednim i istovremeno jedinim odanim saradnikom:
Alfredom
Naučnik i istraživač, čija genijalnost nije poštovana
Abroncijus je zaveštao telo i dušu svojoj tajnoj misiji
Izgubio je poštovanje na kraljevskom univerzitetu
pred svojim kolegama koji su se odnosili prema njemu kao da je lud.
Dobrodošli!
Profesore!
Brzo! Brzo!
Požurite! Požurite!
Istrljajte ga snegom da ne dodje do gangrene!
Vrućeg piva! Vrućeg piva!
Moramo ga staviti u toplu kupku odmah!
Rebeka! Gde si ti do sad? Gospoda čekaju!
Spremno je! Spremno je!
Beli luk.
Beli luk, momče, beli luk!
Mislite...?
Nema sumnje!
Evo!
Jeli to sve? Da, to bi bilo sve.
Čekajte, ne idite još...
Cele zime je uspavano. Ustvari, leto je dobro.
To je kuća daleko od kuće.
Recite mi... Kažem vam!
Beli luk...
Ne, ne...šta beli luk traži ovde?
Gde?
A, to...ovo..
Ne beli luk, profesore, molim vas, samo ne beli luk.
Ima li neki zamak u ovom okrugu?
Neki zamak... ...u okrugu?
Koliko ja znam, nema više zamkova u okrugu...samo vetrenjača.
Da li neko ovde čuo o vetrenjači u okrugu?
A..? Vidite...a zamak...da li iko zna nešto o nekom zamku?
Ima zamak...
Vidite...zamak...vetrenjača...
Jedite, jedite...spremljeno je kako vi volite.
Imate najbolju sobu u kući, sa sopstvenim kupatilom.
Vaoma toplo, fino, udobno... samo pogledajte.
Zaboravio sam na Saru!
Mislim...kupatilo je trebalo da bude slobodno.
Obećavam...biće slobodno sutra...
Sutra, profesore...
Ako ustreba, na kraju hodnika, poslednja vrata levo.
Hvala.
Dragi momče...sveta nauko.. ...sveta nauko!
Konačno smo blizu cilja!
Bliže smo cilju!
Poslednja vrata levo, a?
Približavamo se nasem cilju...
Ne...!!!
Ostani u svojoj sobi!
Ne...!!!
Šta tražiš u kupatilu..? Neću...neću..
Stalno ti govorim...bez kupatila.Saćeš mi platiti!
Rekao sam ti bez kupatila! Nema kupanja! Nema kupanja!
E sad si me razumela!
Pročitaj ovo.
Po Alibori spisima, vampiri nemaju odraz svoje slike
Na primer, ne mogu videti sebe u ogledalu.
U ogledalu...
..kao ni u jednom drugom objektu, koji može poslužiti u tu svrhu, kao što su voda, prozor, boja, itd.
Voda, prozor, boja... Dalje! Šta je sledeće?
Neko hoda! Šta?
Skini ih! Skini ih!
O........pevušiš......
Došao sam da vidim šta radi moj alpski cvetić......a?
Popravljam vašu pidžamu.
Ovo je moja pidžama? Nee...
Dobro si je sredila. Izgleda kao nova.
Probaću je
Ako je budete probali u mojoj sobi, ja ću vrištati.
Požuri! Požuri!
Grbavac, Alfrede, grbavac, jesi li primetio?
Bljak....odvratno.
Zašto si se ti sakrila ispod stola?
Možda je to naš trag!
Želim da ga pratiš.
..i nije mi baš sve jasno...
Kažem vam...
Sinoć me je neko mlatnuo po lobanji.
Ne vidim čvorugu.
Uznemiravam li vas..?
Ne, nikako...ne...
Ja..ja..jednostavno ne znam šta da radim sama sa sobom...
Tako je dosadno...ne možete ni zamisliti kako ovde može biti dosadno...
Ne znam, možda ne bi bilo da nisam uvek gore zaključana...
Uvek ste zaključani gore?
Da.
Mi smo osnivači.. održavamo toplotu ovde...
Radimo razne stvari...
Jel?
Znate na šta mislim....
Onda je tata........ne znam šta mu se desilo......
...moja soba...moja soba je prepuna belog luka.
On kaže da izgleda lepo... lepo...
Taj sundjer mi je još iz škole.
Baš je........dobar.
Mek je... Mekan?
Slušaj...ja.....ja....
Ićiću u Hevident u školu.
Smešan je tata...
...kao da se promenio u poslednjih par
Uzgred... dobro ja za vas.
Imaš li nešto protiv jednog na brzaka?
Naravno da nemam ništa protiv...
Hvala ti, baš si ljubazan.
Donesi mi malo tople vode.
Gde si krenuo? U redu, nikud ne idem!
Tamo je!
Sara!
Vaša ekselencijo! Vaša ekselencijo fon Krolok,
vratite mi moju ćerku! Vratite mi je!
Vaša ekselencijo...mala Saro... ekselencijo...moja mala curice...
Oprezno.....oprezno... ...oprezno...
Šta...?
Pogledaj Alfrede....
Kao u snu...popijen za noć...
Izgleda da je ovo najžednija zima......zveri...
Organizovaćemo se da ih uništimo!
Nnn...nnn..nalazili smo ih u šumi sa preklanim vratovima!
Sada kidišu i jedni na druge... Siroti Šagal...iskidan čeljustima vukova.
Od vukova... Od vukova!?!
Slepi ste? Otvorite oči!
Znate vi savršeno dobro ko je ovo uradio!
Siroti glupani u lažnom raju!
Glogov kolac.
Već sam vam objasnio da je telo gospodina Šagala uništeno i da samo duša može biti spašena.
Zabijanjem ovog u njega.
Zabijanjem u njega? Da.
Gde? U srce.
Po Aliborianu i, uzgred, mojim ličnim istraživanjima, to je jedini način.
Udariti ovako pravo u cilj. Tras!
U čije srce?
Da zabijem ovo u srce mog Jojnea?
Da zabijem ovo u srce moga Jojnea?
Čujes li ovo Jojne?
Ova svinja hoće da zabije ovo djubre u tvoje srce!
Ti glupi matori jarče!
Zabiću ovo u tebe, matora ludo!
Jesi ćorav, budalo?
Jedan, dva.........tri!
Nestao je.
Bistar neki momak.
Pogrešan vampir....
Tamo.....unutra!
Pretpostavljao sam...
Gospodjo Šakal...Šagal... moramo se baciti na posao
Naravno, treba nam pomoć.
Prvo, moramo blokirati prozor.
Dobro je...sledeće... beli luk.
Puno belog luka svuda.
I nekoliko raspeća.
Sutra ću izvršiti transfuziju.
Jel' sve jasno, a? Dozvolite da ponovim.
Beli luk, prozor blokiran, raspeća.... ovde...tamo...tamo...
Profesore, obrnite se....
Zgazio sam na nešto mekano...
Gde si bre? -Ovde.
Zavesa.
Evo su vrata iza.
Imam čudan osećaj da nas neko posmatra.
Ma daj....
Prijatelju, da li mi mozes reci...
To su znači crvi koji su se uvukli u moj zamak...
Pa, da budem precizan... -Grof...
...Fon Krolok.
Profesor Abroncijus
Kraljevski Berkli univerzitet....
Ovo menja sve....
Imao sam priliku da pročitam vaš rad
"Misterija zvana slepi miš"
Stvarno? - Izvanredno!
Moram da nadjem jedan primerak da mi ga potpišete lično.
Ekselencija je baš ljubazna...
Znači vi tragate dalje?
Ne...ustvari mi tragamo za...
Tragate za....
...gigantskim slepim miševima! -Da!Tragamo za gigantskim slepim miševima.
Zanimljivo...
Ja sam čuo da oni padaju u dubok san tokom zime.
Ne uvek! Ne uvek, vaša ekselencijo!
Ne? To sam pročitao u vašoj knjizi.
Tačno tako! Zato onda shvatate čudjenje mog asistenta i mene.
Nismo mogli da verujemo sopstvenim očima! Zar ne, Alfrede?
Nismo... -Zamislite....
..gigantski slepi miš u decembru.......neverovatno!
Šta vise, bio je veći od.......ovoliko.
Zar ne, Alfrede? -Kao...
Naravno, ovaj slučaj nije jedini....
U mom drugom tomu, koji još nije izašao iz štampe, navedeno je još nekoliko takvih primera
mojih cenjenih kolega, kao što su Folkmen, Junik, itd...
Zanimljivo.....
Zanimljivo....naravno. Ali to ništa ne objašnjava.
Mislim da treba da nadjemo uzrok borbi u čoporu tokom hibernacije.
Da bi povratili cirkulaciju sa osnovnim kretnjama...
da bi održali vitalne funkcije
...nesvesno..
..to je posledica...
..koja ih tera da lete.
..a da nisu ni
...svesni tog.
Naeavno, to se odnosi samo na retke vrste, ne na ostale koje su navedene u mom radu.
Nešto kao mesečari?
Da.
Recimo....oni lete u snu.
Razumem mesečare.
A noć je doba kada povremeno viđamo slepe miševe bez nekog iznenađenja.
zato što su oni redovna pojava.
Hodajući naslepo. Kako je uopšte moguće leteti dok u isto vreme spavaju?
Vaša ekselencija ima veliku moć zapažanja.
Prirodne nauke su bile moje najveće interesovanje...
.....kada sam bio mlad.
Moja biblioteka.
Ona je moja najdraža imovina.
Leteti u snu...kao što rekoste...
...kako je to moguće?
Rasa...
Rasa?
Rasa!
Gospodo, Kukol me je obavestio da su vaše postelje spremne.
Zadržali smo vašu ekselenciju do veoma kasno.
Ja sam noćna ptica.
Nema ničeg zanimljivog preko dana.
Njihova mala glava ima fantastičan mehanizam...
...neku vrstu...
Taj mehanizam emituje talase sa prekidima i jedna stvar je sigurna
Taj talas dolazi u kontakt sa svakom preprekom na svom putu i
pravi tačnu sliku prepreka
u toj maloj glavici i....Čudo!
To objašnjava njihovo letenje po totalnom mraku.
Tačno!
Herbert....moj sin. -Dobro veče.
Dobro veče.
Ovde je vaša soba, a ova je za vas.
Sobe.... .....su povezane.
Laku noć, gospodo.
On nije budala, znaš.....
Jesi li čuo kako je reagovao...
...kad je zapevao petao drugi put?
Veoma zvučni argumenti.
Ne kao oni ....moroni sa Keningsberga.
Vidiš momče...
Profesore... Aaa?
Hoćemo li se zabarakadirati?
Ne! Mislim da to nije dobra taktika.
Mislio sam da će mo se zabarakadirati.
Najbolja stvar je spavati sa jednim otvorenim okom.
Tako možeš da posmatraš u ovakvim uslovima.
Šta to radiš?
Idem u krevet.
Šta onda tražiš ovde? Idi u svoju sobu u krevet.
Sam?
Neka vrata ostanu otvorena.
Da proverim jesmo li naoruzani...
Gospodine Kukol, ovde ne smetam nikom živom!
Pogledaj, ovde je toplo, udobno...
Šta to radiš???
Gde me nosiš?
Gospodine Kukol....molim vas! Molim vas!
Gospodin Kukol, šta mi to radite? Molim vas!
Preklinjem vas...
Ovde nije udobno.
Ovde je prljavo....Dolazi dan. Suviše mi je svetlo ovde.
Gospodine Kukol....
Znači sad ste zadovoljni, a?
Šta da radim .....ta grbava svinja....
Šta ga je koštalo...
Zašto me je doveo ovde....?
Baš ima nerve. Nerve?
Fon Krolok.
Impresivno.
Sećaš li se prošle noći, a?
"Ja sam noćna ptica"
"Nije mi baš dobro tokom dana"
Baš kao što je i rekao.
Za šta?
Očigledno je.
Tokom dana se odmara...počiva. Počiva...?
U kripti! Sa svojim prijateljima.
Nema kripte u ovom zamku.
Ne budi lud. Zamak bez kripte je kao kupleraj bez kurava.
Počinješ da se raspravljaš samnom kao moje glupe kolege sa Keningsberga?
Prvoklasan krevet, a?
Jel' ti dobro poslužio, a?
Čuo sam pevanje.
Pa, onda nema razloga za zabrinutost.
Siguran sam da je to bila Sara.
Ko je Sara? -Šagalova ćerka.
A da, naravno.
Moram da priznam da sam radije za uživanje u luksuzu.
Svih ovih godina tamo-vamo boreći se sa svim tim moronima.
Pokušavajući da ubedim tu gomilu budala.
A tek troškovi....
Neplanirani troškovi.
Siguran sam da je to bila Sara.
Znaš zašta nas je optužio onaj Šagal protiv svake logike?
Njen otac?
Siroti glupan, moj momče.
Marse i Jupitere!
Ceo dan.
Mrtav, bez doručka.
Prljavi.
Jesi li u formi, momče? -Da.
Imamo puno za danas. -Da pronadjemo Saru?
Oladi malo. Prvo kripta.
A štaćemo sa Sarom?
Prvo skoči, pa reci "hop".
Šta on to radi?
On je stolar.
Ali to je...
To je mrtvački sanduk!
Tragovi stopala!
Ona je mrtva.
Eureka!
Ko je mrtav?
Sara.
Kada?
Šta kada?
Sarina smrt.
O moj Bože!
Gde je ona?
Neznam....
O čemu pričaš?
Zašto mi onda kažeš da je mrtva kad sad kažeš da neznaš to?
Mrtvački sanduk...za nju je....
Ne, ne, ne....
Još uvek ih pravi...
Da je mrtva, već bi bila u njemu kao i ovi ostali.
Zaklonjena od svetlosti.
Ona nije mrtva?
I sam si se u to uverio.
Dragi moj, to je smešna ideja.
U tom slučaju, za koga je taj mrtvački sanduk?
Za nju.....
Nemoj da gledaš u njega.
Ponašaj se prirodno.
Pogledajmo malo izbliza.
Lav, devica...blizanci, rak
Šta to pričaš?
Čuva kriptu kao pas čuvar.
Moramo da se pozabavimo strategijom....
Ponašajmo se kao da se ništa ne dešava i vratimo se nazad.
Ne tako žurno.....
Zaglavio sam se.
Moraš me izvući, momče.
Imbecilu!
Nemam oslonac.
Moraš sam to da uradiš.
Sam da to odradim? - Da.
Šta treba da se uradi?
Kolčevi, momče....
Kolčevi...
Ovi kolčevi? -Koji drugi? Moraju biti zabodeni!
Ja to da uradim? -Nema ko drugi!
Ne to, učitelju, molim vas! Hajde, pokaži da imaš muda, momče!
Prvo, moraš brzo skinuti poklopce.
Skinuti poklopce...
To je naredjenje!
Hajde...!
Otvori ih, za ime Boga!
Ne mogu, učitelju....
U ime Šagalove ćerke.... Otvori ih!
Otvori oči!
Ko je to?
Njegova ekselencija. -Dobro! Sad i drugi.
A...u tom?
Sin njegove ekselencije.
I...?
I šta?
Šagal!
Šta?
On je ovde?
Uredu. Otvori torbu.
Uzmi kolac.
I čekić.
Sad...
Idi do sanduka.
Nadji tačno mesto izmedju sedmog i osmog, levo, ne zaboravi.
Stavi kolac na tu tačku.
Ne ta strana, okreni to, glupane!
E, tako!
Zamahni čekićem
I...
...udari!!!
Udaariii!!!
Oooo....pobuna je počela...
Zabeležiću da si se pobunio
Hajde, moj maleni...
...udari!
Ti si mali dobri skaut....a?
Zar smo dovde stigli nizašta?
U redu...
Vrati alat u torbu.
Nema svrhe...
Moraćeš da me izvučeš odavde sa suprotne strane, glupane!
Nadji nacin da te ne uhvate!
Sara!
To si ti!
Sara...
Ja...ja ću te spasti...
Otićićemo odavde zajedno.
Gde želiš da odemo?
Neznam...
...do...do tvojih roditelja možda.
Tata će doći da me vidi uskoro.
To ti je rekao?
Da.
Jesi li video moju haljinu?
Divna je, zar ne?
Baš je divna!
Dali su mi je oni za večerašnji bal.
Bal?
Aha...ponoćni bal.
Večeras...ovde...? Bal?
U ponoć?
Svi će biti tamo, ali mi možemo igrati zajedno.
Sara...
Moraš samnom.
Moram sa tobom?
Preklinjem te.
Pa...
...možda sutra.
Ali...sutra će biti prekasno!
Okreni se.
Sara...
Mogu li se sad okrenuti?
Glava mi leluja tamo-vamo...
Nisam više u godinama za ovu vrstu aktivnosti...
Vidi...kako je divna priroda....
Da.......divna je.
Zalazak sunca je veličanstveno lep.
Zalazak je i oni će početi da se dižu.
Zar to nisu užasne stvari?
Sto načina kako da izjavite ljubav jednoj dami
O, kakva je šteta nemati vremena.
Na jednoj stranici bih mogao zaglaviti nedeljama!
Ovuda, učitelju.
Čekaj!
Baš su obro su opremljeni, a?
A..
Profesore...
Ovde je dobro.
I Saturn u svojim prstenovima.
Dodji i pogledaj, momče.
Dobra žena nariče....
Izgubljena duša...
Užasnuta je!
Vidim da je barikada uklonjena...
Znam o čemu govorim!
Sara...?
Jeste li bolesni?
Kako ste bledi....
Nisam bled.
Jesi, jesi....uveravam te.
Oči su vam bele kao čaršafi.
Nisu.
Jesu, Alfrede.
Morate se odmoriti.
Odmorite malo i osećaćete se mnogo, mnogo bolje.
Ne volim da vas vidjam u takvom stanju.
Eto...
...osećate li se sad bolje?
Da li je ovde bal večeras?
Kako su duge...
Izgledaju kao zlatne niti.
Vaše trepavice.
Hladnjikavo je...
Ko vam je rekao da je ovde večeras bal?
Niko...samo nagadjam....
..u ovako veličanstvenom zamku to je moguće...zar ne?
Samo nagadjate...ali to je istina.
Vaše nagadjanje je tačno, pametna glavice.
Da, Alfrede, biće bal i mi će mo moci da igramo.
Šta to čuvate kao malo blago?
Pokažite mi.
Pokažite mi, Alfrede.
Znači to je ta tajna?
Neko je zaljubljen?
Nečije malo srce lupa jako.
Tik-tak, tik-tak, tik-tak, kao pacov u kavezu.
Sedamdeseti način: stavite levu ruku preko osobe sa leve strane...
...levu ruku preko levog ramena kao ptičica na grančici.
Dobro. Odlično!
A onda, neka andjeo prodje.....
Dopustićemo andjelu da prodje...?
Jednom kad andjeo prodje, približite lice voljenom...
...i pritisnite mu svoje usne.
Zatvorite vrata!
Čudna igra, zar ne? -Zatvorite vrata, zatvorite vrata!
Izgledao je besno.
Jesi li ga provocirao?
Ne!
Uzbudio se sam od sebe.
Sam od sebe. Sam od sebe.
Oh, moram vam reći... -Šta?
Aleborian teorija je tačna.
Koja?
Ona koja govori o odrazu.
U ogledalu Objasni mi malo jasnije.
Bio sam ispred ogledala, sedeći na ivici kreveta, i....
..bio sam sam, iako je on bio pored mene, ali ništa od njega.
Nema odraza, ničega.
Prazno.
Koliko blizu?
Veoma blizu.
Voleo bih da sam to mogao videti.
Pa nije se ništa ni videlo.
Našao si nešto za jelo?
Ja? Ne.
Miriše kobasica sa belim lukom!
Milostivi Bože!
Plašim se...
Baš impresivno...
Mislite li... -Bez sumnje!
O moj Bože! -Niste trebali nikad dolaziti ovde.
Pa zašto smo dolazili?
Pitajte profesora.
A, vi ste tu, vi ste tu. -Ako nemate primedbi, ja nisam hiberniran.
Ne izgledate baš zadovoljno.
Iznenadjen sam.
Sačuvajte iznenadjenje za kasnije. Trebaće vam.
Niste predvideli ovo u vašem drugom tomu...
...koji je u štampi?
Biće mi zadovoljstvo da učestvujem u vašem učenju...
...kada dosegnete moj duhovni nivo
Provešćemo puno vremena u diskusijama tokom dugih zimskih noći....
Dugih večeri...
...mnogih zima...
Vaš mladi asistent će biti odličan drug mome sinu.
On se već susreo sa njime.
Rekao mi je još...
..da mu je pogled nežan...osećajan.
A tokom vekova, upoznaćemo se bolje, kao što smo mi ovde do sad.
Kao što potoci teku u rečice, rečice u reke...
...a reke u more,
Tako i nas rob pristaje na saradnju sa nesim redom.
Uskoro će mo pobediti i trijumfovati.
Uskoro će mo vladati ovom zemljom i nećete čekati naš dolazak samo zimi.
Pogledajte ga samo!
Skoro starac, sa debelom stomačinom i reumatičnim nogama
Dovodi nam kao odano pseto sveže ponude.
Samo do pre par večeri bila je pod njegovom zaštitom.
Pogledajte tu dobrotu, koja stvara još jednu devojku delom moje horde.
Ali večeras je srećan, jer se oseća sposobnim i svežim.
Sad moram da idem. Vidimo se kasnije, gospodo.
Meditirajte, dok čekate vaš red.
Biće vam veoma teško da odete odavde.
Osim, naravno, ako nemate krila.
Kao šišmiš.
Nisam bas zadovoljan veceras po zimi na svezem vazduhu.
Zaslužili su jedno dobro topovsko djule pravo u....
Brzo! Pomozi mi da ga okrenem.
Još malo.
Još.
Hajde, pomozi mi! Tako!
Stavi drvo ispod topa!
Ispod topa! Ispod topa!
Probaj moju paljbu.
Taj nekrofil.
Pre godinu dana,
pre godinu dana tačno na ovaj datum, sakupili smo se ovde, u ovoj istoj prostoriji
Ja, vaš pastir, i vi, moje voljeno stado.
Sa nadom u mom srcu sam vam govorio tada
da će luciferova pomoć ići nama na ruku.
Na stranu to,
evo nas ovde zajedno, turobno utučenih
od tog drvoseče cicije.
Godina je minula,
i takođe nas učinila još više delom svega ovoga.
Uprkos tome, ove večeri imam veliko,
predivno iznenadjenje za vas.
Draga voljena braćo,
pridjite bliže...
Ovo nije sve!
Jer još jedno ljudsko biće u ovom trenutku se sprema.
I...
Još dva ljudska bića su u našim rukama...
Hajde, skidaj se!
Ne gledaj! U mideru sam!
U mideru si?
Hoću li videti njegovu ekselenciju? Da, videćeš njegovu ekselenciju.
Jeli ova divna haljina za mene?
Da, za tebe je ta divna haljina. I ove cipele, takodje.
Pitam se hoće li se svideti njegovoj ekselenciji...?
Vidi ga! Šta to radiš?
Ej, slušaj...ja sam još uvek tvoj šef!
Ako to ponoviš tužiću te ekselenciji!
Zaboravi tvoju plemenitu ekselenciju u ovom trenutku..
Šagal!
Ko to govori?
Ja govorim...!
Ko govori kome?
Kako se usudjuješ da postavljaš pitanja, ništarijo?
Molim vas, oprostite mi! Nisam nameravao da nešto pitam.
I zagrej konje! Konje..?.....Idem, idem momentalno....
Ne baš ovog trenutka, idiote!
Šagal...u vezi te devojke... -Da?
Ne dotačinji je! -Ne diram je! Ne diram je!
Saplela si se na moju nogu, a?
Ne bi valjda to učinila tvom Jojneu ...?
Odgovori mi...
Da su me slušali, ovo se nikad ne bi ni dogodilo.
Možemo li nešto da uradimo za nju? -Ne, ona je već jedan od njih.
I......Sara?
Brzo profesore, brzo!
Haos....prokleti haos!
Zašto je ne pusti?
To sam ja!
Drago mi je što se ponovo se srećemo.
Ja cu vas spasti.
Razgovarao si sa njom?
Razmenili smo reč - dve.
Posle dobre transfuzije...
..i par dana odmora bićete ponovo zdravi.
Izgleda kao na kongresu u Veneciji... palate, nebo...Venecija, Sara, Venecija.
Gondolijeri...sunce...more...
A u sledećem okretu, brišemo!
Svetlo, život, ljubav... -Kada ja kažem kreni, idemo ka vratima
Otmite devojku od njih!
Slepi miševi!
Nikad nisam ispitivao ovako veličanstvene primerke!
Profesore, moramo pobeći ili će mo poginuti!
Samo da pogledam neke detalje...
Moramo da bežimo ili ćemo umreti!
Idite.... O, jedan, dva, tri, četiri...
Idi...idi Kukol...idi....
U ime pakla, vatre i krvi.... idi.....Uhvati ih!
Spavaj...
Tvoja ručica.....smrznuta je!
Profesore, ona je....
Osetio sam...
Moja mala ručica, moja lepa ručica....
..uskoro ćeš pajkiti....
Te noći, odlazeći iz Transilvanije,
profesor Abroncijus nikad nije ni pomislio
da sa sobom nosi zlo koje je toliko želeo da uništi.
Zahvaljujući njemu, to zlo je konačno moglo da se raširi po celom svetu.