Det var nemmere i gamle dage.
Dengang var en mand en mand.
Man bekæmpede det, der var forkert. Det havde man ret til at gøre.
Det forventedes man at gøre.
Hele ens livsførelse forberedte en på de uundgåelige opgør.
Opgør, der kunne ende med lemlæstelse eller død.
Men så skete der noget.
Vi indførte sømmelighedslove, advokater blev vores hyrder, -
- og det, der før var ligetil, -
- druknede i såkaldt civiliseret bureaukrati.
Manden kunne ikke længere bekæmpe uretfærdigheden.
Han måtte først gennem retssale, sagførere og endeløst fnidder.
Kvinden forlangte og fik ligestilling.
Ikke ved at få det som manden, men ved at kastrere ham.
I kan sige, hvad I vil. Det er ikke fremskridt. Det er ikke udvikling.
Det er en sygdom, og nu er der brug for en, der forstår problemet.
En rigtig mand, der kan skride til handling.
- mod al uretfærdigheden i denne verden.
I dag. Nu og her.
Inden frokostpausen.
Nr. 1 er til kontorets dengse.
Nr. 2 er til frøken omgængelig.
Nr. 3 er til den morgenfriske.
Nr. 4 er til røvslikkeren.
Nr. 5 er til forræderen.
Og sidst, men ikke mindst, er nr. 6...
Nr. 6...
Gør det nu. Gør det...
Maconel!
Shelby skal bruge det på fredag. Og nu ingen smuttere denne gang.
Fredag, Maconel. Få det ordnet.
Timing er altafgørende. Alle vigtige handlinger fordrer den.
Min tid skal nok komme.
Bob, min svoger og hans familie kommer på besøg i næste weekend.
Var det muligt, du kunne ordne din forhave?
Jeg skal se, hvad jeg kan gøre.
Det ville være fint.
HVORFOR JEG GJORDE SOMJEG GJORDE?
Du fik kolde fødder igen, ikke?
Nej. Jeg mente bare ikke, at timingen var rigtig.
Timingen igen. Den synes jeg, jeg har hørt før.
Vær du glad for, jeg ikke gjorde det, for hvem skulle så fodre dig, hvad?
Skide være med maden, så længe de svin dør.
De skal dø. Fuck dem.
Hallo, det er mit!
Hvad skyldes din frygt for høns?
Den kommer af fugleinfluenzaen.
- Den kan slå os alle sammen ihjel. - Det lyder nu lidt voldsomt.
R45100YT765...
l9871239HX...
Nuttet hula. Pige.
FROKOSTPAUSE
Går det fremad med optællingen?
- Du sagde fredag. Det er i morgen. - Jeg vil gerne se den inden.
- Du kan alligevel ikke bedømme den. - Nu ikke den diskussion igen.
- Kom, vi skal have et godt bord. - Jeg har reserveret.
Hvad er det?
- Det er min. Slip den. - Hvad duer den til?
Måske tænder den for hans hjerne.
Eller måske kan den sprænge hele verden i luften.
- Giv slip på den. - Så tag da din åndssvage dims.
Jeg skal have den liste inden klokken fem.
FROKOSTPAUSE
Du skal få lov at føre kniven.
Hej, hula. Mand.
Jeg håber ikke, du også knuste hendes hjerte.
O987723984...
- Glor du ned i min udskæring? - Det er jeg ked af.
- Kun fordi du blev opdaget. - Jeg troede, du var en anden.
Jeg er altså ikke den eneste, du udsætter for sexchikane?
Næste gang går jeg til direktionen. Der findes regler mod mænd som dig.
Mr. Harper?
Maconel!
- Godt for dig, du ikke er gået. - Jeg var ikke ved at gå.
Hvor har du så været? Jeg ville have den liste inden fem.
Jeg gik op til dit kontor, men du var der ikke.
Selvfølgelig ikke. Jeg gik hernede og ledte efter dig.
- Jeg troede, du ville have den bragt. - Du troede? Du troede?
Giv mig den.
- Har du ikke hæftet siderne sammen? - Jeg brugte en papirclips.
Shelby vil have dig med til et telefonmøde.
Hæft dem sammen, og vent på din plads, til jeg kommer tilbage.
Før eller siden må de syge og de svage ofres for flokkens skyld.
Nr. 1 er til kontorets dengse. Nr. 2 er til frøken omgængelig.
Nr. 3 er til den morgenfriske.
Nr. 4 er til røvslikkeren.
Nr. 5 er til forræderen.
Og sidst, men ikke mindst, er nr. 6...
Nr. 6... Gør det nu.
Gør det nu...
Maconel?
Jeg sagde til den drivert, han ikke måtte gå.
Er der nogen, der har set Maconel?
Coleman?
Maconel.
Sikke en redelighed.
Ja.
Hvordan føltes det?
Tilfredsstillende.
Coleman?
Pis.
Du må flygte.
Man slipper ikke af sted med at dræbe så mange mennesker.
Ingen rettergang.
- Åh gud, det er Vanessa. - Vanessa?
- Jeg troede, det var Paula, den so. - De bliver tit forvekslet.
Jeg kunne godt lide Vanessa. Hun havde et sødt smil.
Et dejligt smil.
Hun lyste hele lokalet op med det smil.
Hun er i live. Vanessa er i live.
- Jeg troede, du kunne lide hende. - Jeg gør en ende på hendes lidelser.
- Tro mig, det er bedst sådan. - Skal du ikke bruge kuglen selv?
Du skal ikke belære mig. Du lever kun, fordi du er mere ynkelig end mig.
Selvom vi begge hader de mennesker, er jeg ikke halvt så ynkelig som dig.
Hvad er man så, -
- hvis man er så dum at tale en stodder med en fucking gøb imod?
Så er man en stodder med sin egen fucking gøb.
Ikke nogen nr. 6.
Vanessa...
Det skal nok gå.
Du skal nok klare den.
Lad mig få et smil. Kom så.
Du kan godt.
Sådan, ja.
Det lyser virkelig lokalet op.
Det skal nok gå.
Der er hjælp på vej.
De dræbte hos Advanced Dynamic Devices.
- var måske bare det forkerte sted på det forkerte tidspunkt.
Det får vi måske aldrig at vide.
Jessica Light rapporterer fra drabsmandens nabolag.
Jeg står her en typisk dag i et typisk forstadskvarter.
- og hører spørgsmålet, folk typisk stiller:
"Hvordan kunne det ske her?"
- Hvad var Coleman for et menneske? - Han virkede som en flink fyr.
- Han holdt sig for sig selv. - En meget stilfærdig mand.
Men at tragedien ikke endte værre, er takket være én mands handlinger.
En mand, der turde stå fast i en verden af vold og sige fra.
Dårlig timing igen?
Jeg trykkede faktisk af i dag.
Hvad fanden laver du så her i levende live?
- Det er en lang historie. - Vi render ingen steder. Spyt ud.
Fortæl os i det mindste, om de forpulede svin er døde.
De forpulede svin er døde.
- Hvornår tager I til Fiji? - Vi er væk to uger i næste måned.
- Glæder konen sig? - Vi tager vores barnepige med.
Goddag, mr. Maconel. Jeg vil gerne vide lidt om, hvad der skete på IDT.
Hvor fik du mit navn fra?
Det kan ikke holdes hemmeligt. De er jo en vaskeægte helt.
- Jeg har bare dræbt en mand. - Men den rigtige mand.
- Kan vi tale sammen indenfor? - Nej.
Det er nemmest for Dem selv, hvis De fortæller historien til ét menneske.
I kommer ikke ind!
Luk mig ind, før gribbene der fordrejer Deres liv totalt.
Gå jeres vej!
Velkommen til vores verden, Bob.
FLYHJULDRÆBER 12
Det var så den berømmelse.
Bob? Hejsa.
- Jeg sagde jo, vi fik gæster... - Generer min have dig igen?
Nej, nej, nej. Jeg tænkte bare på, -
- at vi holder grillfest i weekenden, og du er meget velkommen.
- Vi må lære vores nye nabo at kende. - Jeg har boet her i fem år.
Som tiden dog flyver.
- Der har vi ham. - Vores redningsmand!
- Flot klaret, Maconel. - Velkommen tilbage.
De arbejder ikke her længere, mr. Maconel. Kom med mig.
Er jeg blevet fyret?
Nej. Kom nu.
- Hvor skal vi hen? - Helt til tops.
Det var vildt flot, det, De gjorde.
Så kan de syge stoddere lære at tænke sig bedre om en anden gang.
Han venter Dem. De skal bare gå ind ad den dør.
Gå bare ind, mr. Maconel. Det er ind ad den dør.
Der er han jo. Kom indenfor, Bob.
Det glæder mig meget endelig at møde dig.
Vil du have noget at drikke? En Pepsi, måske?
Dette er Maurice Gregory. Han er her for at arbejde med de ansattes angst.
- under restitutionen. Maurice er en dygtig psykiater.
- Kriseterapeut. - Sid ned. Tag min stol.
Sæt dig nu ned.
Mange spurgte efter dig ved mindehøjtideligheden.
Du behøver ikke undskylde. Det har sikkert været overvældende for dig.
Men det er altså de færreste, der kan holde hovedet koldt.
- og gribe til handling, når døden banker på.
Som krigsveteran har jeg prøvet lidt af hvert.
Men jeg vidste, hvem fjenden var. Jeg vidste, hvad jeg gik indtil.
I vore dage kan døden komme når som helst.
- og fra hvem som helst.
Tilgiv mig min nysgerrighed, men så du det rent faktisk ske?
Jeg så folk dratte omkuld.
Du godeste. Hvordan undgik du at blive skudt?
Jeg havde...
Jeg havde tabt en papirclips, så jeg lå allerede på gulvet.
Det er da utroligt. En papirclips reddede hans liv.
Du så dine kolleger dø for øjnene af dig. Det var vel forfærdeligt.
Sikke noget åndssvagt noget at sige. Selvfølgelig var det forfærdeligt.
Men så mandede du dig op, ikke sandt?
Og så...
Ja, nu sidder vi så her.
Men nu ikke mere deprimerende snak. Du og Maurice gennemgår det senere.
Lige nu skal du komme med mig.
Kom nu, Bob.
Hvor tragisk alt dette end har været, har det fået mig til at se, -
- at der går et stort talent til spilde for næsen af mig.
Du skal ikke bilde mig ind, at du er glad for dit nuværende job.
Du føler, at du bliver overset. At du har gode ideer, som ingen hører.
Ingen vil høre mit synspunkt.
De tider er forbi, for fra nu af vil jeg høre Bobs synspunkter.
- hver eneste dag. Velkommen til din nye tænketank.
Så fortæl mig, hvad du tænker på nu.
På, at jeg bad om en vinduesplads, men fik at vide, der ikke var flere.
Der blev et par ledige i sidste uge.
Kontoret her var et af ofrenes. Min assistent Vanessa Parks.
- Er Vanessa død? - Nej.
Men hun skal ikke arbejde her mere. Kendte du hende?
- Kun hendes smil. - Ja, det lyste hele lokalet op.
- Har du besøgt hende på hospitalet? - Nej.
- Du er nødt til at besøge hende. - Hvorfor?
Du reddede hendes liv. Hun er sikkert desperat efter at takke dig.
- Hun kender ikke engang mit navn. - Det er en ordre.
- Tag hen og besøg hende i dag. - I arbejdstiden?
Lad det være din første opgave som chef for kreative tanker.
- Vil De betale mig for at tænke? - Det er en tosset verden.
Når du tager hen og besøger Vanessa, skal du give hende det her.
Det er bare noget arbejdsmæssigt.
Hør, Bob, hvad med at køre i din firmabil?
Det er sgu da Maconel.
Din luskepeter. Her har du gået og spillet dum i alle de år.
- Jeg så dig ikke på kontorgangen. - Jeg sidder ovenpå nu.
Nu til det store spørgsmål. Hvor mange kugler bly gav du ham Coleman?
- Hvor mange? - Fem.
Fem? Host op, fjols.
Det er sidste gang, jeg tvivler på den mands beslutsomhed.
Vi kunne godt bruge en dræber, når vi spiller golf.
Så ville Cooper og dem ikke få et ben til jorden.
Der er happy hour i aften på Barney's lige over gaden.
Skrot attachémappen, Bob. Du sidder i en lederstilling nu.
- Jeg skal besøge Vanessa Parks. - Stakkels pige. Dit navn?
Bob Maconel.
Bob Maconel? Selveste Bob Maconel?
Du må lære at råbe op, søde ven. Min mand synes, du bør være borgmester.
Thelma, pas lige telefonen. Jeg følger Bob Maconel indtil Vanessa.
Vi er meget beærede. Du gjorde noget virkelig imponerende.
Vi har et billede af dig hængende i kantinen.
- Hvordan har hun det? - Har du ikke hørt det?
Kuglen ramte hendes rygsøjle. Efter de fjernede den, -
- voksede nerverne aldrig sammen igen.
- Hun er lam. - Hvor meget? Bare i benene?
- Vanessa? Du har besøg. - Åh nej...
Det er Bob Maconel.
Det er jo hula. Manden.
Jeg venter udenfor.
Det var altså dig, der reddede mig.
Det var det vel.
Det betyder meget for mig at møde dig.
Kom herhen.
Tættere på.
Tættere på...
Din lort! Jeg var en gudinde, og nu er jeg lam!
Jeg kan hverken danse eller kneppe længere!
Du skulle have ladet Coleman dræbe mig! Du skulle have ladet mig dø!
Fuck dig! Gid jeg var død!
Du skulle have ladet ham dræbe mig!
Jeg hader dig!
Maconel.
- Du kan lige nå med hen på Barney's. - Let måsen, der er liv og glade dage.
Jeg har ikke lyst til at være glad. Jeg skal også stemple ind.
Ledere stempler da ikke ind.
- Jeg drikker ikke. - Så er der mere til os andre.
Hvem er det, der ikke drikker? En, to, tre, fire, fem.
Ikke nogen nr. 6.
Bob...
Jeg må indrømme, at den dag, -
- der var jeg ved at skide i bukserne, da Coleman sigtede på mig.
Jeg så hele mit liv passere revy, og jeg var ikke videre stolt over det.
Men dig...
Du stod der, helt iskold, -
- ansigt til ansigt med ham.
Utroligt. Fandeme utroligt.
Men der er ét spørgsmål, der kværner rundt i min knold:
Hvis du havde en pistol, -
- hvorfor brugte du den så først, da skyderiet var overstået?
Glem det. Det vigtigste er, at jeg ikke fik skudt knoppen af, -
- og det kan jeg takke dig for. En omgang mere.
Pis, der har vi ham sgu. Hjernevrideren.
Jeg må se at komme hjem...
Er du okay, Bob?
Han er stanghamrende stiv. Nogen burde køre ham hjem.
Jeg skal den modsatte vej.
Jeg skal nok køre ham hjem.
Jeg håber ikke, du tog det, jeg sagde, ilde op.
Det nytter bare ikke, at man omgås tabere.
Mænd uden fremtid.
- og uden nosser.
Men det er jo ikke dig. Alle ved, du har en strålende fremtid.
Og hvad nosser angår...
... så har du bevist, at du har nogle rigtigt store af slagsen.
Det ville være en ære, hvis du ville glo ned i min udskæring igen.
Fuck!
Fuck, fuck, fuck!
Gode patter!
Fuck dig, din spasser!
Undskyld...
Hallo? Møgøre!
Op med dig! Vågn op!
Du almægtige. Stormesteren er i live.
Gider du fodre os, inden vi dør? Stripes har allerede bugen i vejret.
- Så I hende, der kørte mig hjem? - Sådan fungerer det ikke.
Hvad du ikke ser, ser vi heller ikke. Men hun havde gode patter.
Hej, Bob.
Der har vi jo min svirebror.
Lad mig høre. Var det godt? Var hun lige så lækker, som hun tror, hun er?
- Det skal jeg ikke kunne sige. - Okay, du er en gentleman.
- Har du set hende? - Nej.
Men mr. Shelby leder efter dig. Du skulle gøre noget vigtigt for ham.
Vanessa. Jeg er nødt til at gå.
Hej, Bob.
Bob?
- Jeg skal tale med Vanessa Parks. - Er De medlem af familien?
- Så må De komme i besøgstiden. - Det er Bob Maconel.
Er du her?
Jeg har forsøgt at få fat i dig. Vanessa vil tale med dig igen.
Hej.
Vær sød at lukke døren.
- Det var hurtigt. - Jeg skulle have givet dig det her.
Det er fra mr. Shelby. Han ville sikkert gerne selv være kommet, -
- men han har så travlt efter alt det, der er sket.
- Skal jeg læse det højt? - Nej.
- Hvor skal jeg gøre af det? - Stop det op i røven på ham.
Undskyld.
Det var ikke min mening at snerre ad dig. Det var ikke i orden.
Jeg vil gerne undskylde for min opførsel.
Det var unfair at give dig skylden for min...
... tilstand. Du satte livet på spil. Du anede ikke, jeg ville ende sådan.
Måske havde du handlet anderledes, hvis du havde vidst det.
Vidst, at jeg nu må have folk til at made mig, klæde mig på.
- og skifte ble på mig. Ville du have gjort det?
- Gjort hvad? - Handlet anderledes.
- Ja. - Du er et barmhjertigt menneske.
Derfor er du den eneste, jeg kan bede om denne tjeneste.
Jeg vil have, du skal gøre Colemans arbejde færdigt.
Bob, jeg ønsker ikke at leve sådan her.
Jeg kan ikke leve sådan her.
Min sjæl vil dø en million gange hver eneste dag.
Hvis du føler det mindste for mig, så hjælp mig.
Jeg holder det ikke ud længere.
Beder du mig om at gøre en ende på dit liv?
Det er allerede forbi.
Jeg bliver udskrevet til pleje i hjemmet på onsdag kl. fem.
Hvis du ikke kommer, så forstår jeg det godt.
SKALJEG GØRE COLEMANS ARBEJDE FÆRDIGT?
Nå, der er du. Udførte du opgaven?
- Jeg afleverede det personligt. - Storartet.
Sagde hun noget til, at brevet var fra mig?
- Nej. - Lukkede hun det op?
- Vanessa er lam fra halsen og ned. - Jeg ved det, undskyld.
Jeg har bare svært ved at fatte det.
Jeg anede ikke, at virksomheden ville have så svært ved at undvære hende.
Hun gjorde de små ting, som ingen andre gider at gøre.
Jeg føler mig på herrens mark uden hende.
Hvis De har brug for hjælp, kan jeg da godt forsøge.
Det har du ikke noget imod?
- Det kan hjælpe mine tanker på gled. - Udmærket.
Så kan du overtage det her.
Min kones seneste forsøg som forfatter. Jeg skal bruge 50 kopier.
Og når du er færdig, må du gerne hente mit rensetøj hos Armine's.
De...
De lukker kl. Tre.
Bob. Hvornår skal vi to tale sammen?
Jeg skal kopiere det her.
Skal jeg hjælpe dig? Kender du maskinen?
En kopimaskine er vel en kopimaskine.
Jeg ved godt, du er den store helt, -
- men at betjene en 349'er er ikke så nemt som at trykke på en aftrækker.
- Kopierne skal være perfekte. - Jeg skal nok være nænsom.
Jeg hører, du leder efter mig.
- Sikke en nat, hvad? - Hvad skete der?
Kan du ikke huske det?
Nu ved jeg, hvorfor du er sådan en stilfærdig mand.
Hvorfor?
Fordi du ikke har noget, der er værd at nævne, mellem benene.
Bare rolig, skat, det bliver mellem os to.
Det skulle have været dig.
Vanessa Parks er lam, fordi hun ligner dig.
Hvad?
Coleman forvekslede jer.
Du svinede Paula Metzler. Du er virkelig en hård negl.
Hun aner ikke, hvor heldig hun er.
FBI mener, det var sabotage, der fik det fatale flyhjul til at falde af.
Gør Colemans arbejde færdigt...
FBI forsker stadig i motiverne bag Ralf Colemans blodrus, -
- men gør ikke de store fremskridt.
Den skyldes næppe, at Colemans kone og datter døde i en bilulykke.
- for fem år siden. Sagen menes ikke at være aktuel nok.
Hør dem lige. Ved de skidesprællere da ikke, at verden er et lortehul?
- Spørg bare Vanessa. - Hold kæft!
Stakkels pige...
Er du klar til at tage af sted?
Hvor passende. Min gamle firmabil.
Hvad har Shelby ellers givet dig, der var mit?
Dit kontor. Og dit job, tror jeg.
- Du skal bare ikke gå i seng med ham. - Det skal jeg nok lade være med.
- Okay? - Jep.
Den om brystet åbnes omme på ryggen.
Er det i orden, jeg gør det?
Bare rolig, jeg kan ikke mærke, at du rører mig.
Måske kan jeg mærke lidt.
Sådan.
- Hvad så nu? - Bare få mig væk herfra.
Jeg tror, jeg har fundet ud af, -
- hvordan du kan gøre det uden at få mord på samvittigheden.
Du må ikke komme i klemme, hverken juridisk eller åndeligt.
Og ikke noget med piller. Jeg vil gå ud, som jeg kom ind.
Med et brag.
Der er en station, hvor eksprestoget ikke standser.
Betonen på perronen hælder svagt nedad.
Når toget kommer, skal du bare slippe mig, så ordner tyngdekraften resten.
- Hvilken station? - Franklin Street.
- Den ved den store boghandel? - Ja.
- Er der mange mennesker? - Ja, men ikke efter midnat.
Er du sulten? Vil du have noget at spise?
Inviterer du mig på middag?
Det gør jeg vel.
Der ligger en Sizzler herhenne.
Sizzler?
Hvis det bliver mit sidste måltid, skal det være noget særligt.
Jeg går ikke så meget ud. Jeg kender kun Sizzler.
Så bliver det en oplevelse for os begge to.
Denne vej. De får et dejligt bord gemt lidt af vejen.
- Jeg har aldrig før fået bord her. - Heldet må være med Dem i aften.
Ja, en kugle i rygsøjlen bringer held. Jeg må ud og købe skrabelodder.
Jeg håber, De vil nyde Deres besøg her hos os.
Tjeneren skal nok præsentere dagens ret.
- Jeg hader snobber. - Hvorfor så spise her?
De skulle lave byens bedste mad. Og du må ikke glemme denne aften.
Det bliver næppe et problem.
Nu får du ikke kolde fødder, vel? For så er det her måltid spildt.
- Det er ikke spildt. - Og se dog ikke så skidetrist ud.
Den herre. Frue. Vil De høre lidt om dagens ret?
- Nej. Vi tager det dyreste, I har. - Storartet.
- Og en flaske Opus One at drikke til? - Du må være tankelæser.
Hvis du har fået mit job, har du råd til det.
Kommer du ikke til at savne din familie?
Hvor mange blomster var der på min stue? Ingen.
Og hvor mange kom og besøgte mig? Ingen.
Og hvem kom i dag, da jeg blev udskrevet?
Kun mig.
Kun dig.
Du er så smuk, og dit smil...
Ja, det lyser hele lokalet op. Det er mit bedste våben.
Jeg er 26 år gammel.
- og var ved at blive underdirektør efter bare ét år i virksomheden.
- Du er en højtuddannet kvinde... - Gu er jeg ej.
Min videregående uddannelse består af bare to år på college.
Jeg har skam hjerne, men jeg er kun nået frem i verden, -
- fordi jeg ser stjernegodt ud og giver de vildeste blowjobs.
- Deres vin. - Skønt.
Og takket være hele mit ungpige-look.
- ville mænd enten beskytte eller kneppe mig.
Det hjalp mig op ad rangstigen, og jeg klatrede på livet løs.
Mere end rigeligt.
Pointen er, at man ikke får venner ved at jokke på folk på vejen op.
Men lad os nu prøve, hvordan en flaske vin til 300 dollars smager.
Gider du tage kraven af?
- Okay? - Ja, bare rolig.
Det var bedre.
Den kommer jeg til at savne.
Velbekomme.
Har du nogen søskende?
- Hvad hed din mor til fornavn? - Jeg elsker æblejuice.
Jeg bagtalte engang Paula, og så stod hun lige bag mig.
Er guldfisk ligesom katte, der bare passer sig selv?
- Spis du bare, jeg er stopmæt. - Du kan da ikke mærke noget.
Jeg kender mine begrænsninger. Desuden er de ved at lukke.
Klokken er kun ti.
Så må vi finde på noget andet, vi aldrig har prøvet før.
Hvad skulle det være?
- Du skal synge backup. - Nej.
Gladys er nul og niks uden The Pips. Tag så mikrofonen, Bob.
Bob, syng så med.
Hvor bliver The Pips af?
Du lader mig i stikken.
Kom nu.
Glem det.
Åh gud...
- Hendes stomipose. - Bob... Bob!
Bob, få mig væk!
Bob! Åh gud!
Få mig ud!
Godt, jeg ikke sidder i kørestol.
Så er vi der.
Fortsæt, Bob.
Lige her. Stop.
Jeg har været her så tit. Du må love mig at give slip.
Det lover jeg.
Jeg er glad for, jeg lærte dig at kende.
I lige måde.
Nu, Bob, nu.
- Bob, slip mig! - Jeg kan ikke gøre det.
Du lovede mig det, for helvede!
For fanden, Bob! Slip mig!
Du lovede mig det, din vatpik! Din forpulede bæskubber! Slip mig!
- Bob! Bob! - Jeg ved det godt...
Hold da kæft...
De myelinisolerede axoner var ikke så medtagne, som MRI'en antydede.
Derfor foretog vi en NMR. Skanning.
Den viste et overskud af progenitorceller, -
- der har affødt udskillelse af glia omkring C7.synapserne i thorax.
Hvad betyder det?
At der er håb. Der er et reelt håb.
Hej.
Kom her.
Tættere på.
Tak, fordi du reddede mit liv. Igen.
Denne gang kommer du ikke til at fortryde det.
Jeg sagde, I skulle komme hurtigst muligt.
Det er en nødsituation. Mit badeværelse står under vand.
Du skulle tage og lære at køre ordentligt!
Så I det?!
Den interne kommunikation halter, men folk taler frit fra leveren.
- ved vandbeholderen. Ved at opstille små vandbeholdere ved hver telefon.
- kan vi fremme kommunikationen afdelingerne imellem.
Godt tænkt, Bob.
- Vi overdrev vist lidt i dag. - Det var en dejlig dag.
- Men den kan blive perfekt. - Er den ikke allerede det?
Den mangler lige prikken over i'et.
- Din finger er blevet stærkere. - Løft mig hen på sofaen.
- Jeg vil tilfredsstille dig, Bob. - Det gør du allerede.
Ikke intellektuelt. Jeg mener intimt. Seksuelt.
Du skal bare anbringe mit hoved ud over sofakanten, så klarer jeg resten.
Er du måske ikke min kæreste?
Du har gjort så meget for mig. Lad mig nu gøre gengæld.
- Sådan tænker jeg slet ikke på dig. - Du skal synes, jeg er tiltrækkende.
Det gør jeg da også.
Men ikke nok til, at du vil være sammen med mig?
Siden første gang jeg så dig, har jeg drømt om at være sammen med dig.
- på alle mulige måder.
Jeg har fantaseret om dig.
Forestillet mig dig nøgen.
Må jeg så ikke nok gøre den fantasi virkelig?
Må jeg ikke nok?
Knapperne, Bob.
Det er helt i orden.
Der sidder en hægte.
Rør ved dem.
- Du kan jo ikke mærke noget. - Jo, hvis du kan.
Tag brillerne af.
Kom her.
Tag mig med.
- Hvad? - Tag mig med.
- Det er mandag. Jeg skal på arbejde. - Og jeg vil med.
Tiden er inde til at gense stedet, hvor det skete.
Hvad med alle dem, der skal se dig sådan her? Dem, du jokkede på.
Er du stærk nok til det?
Det er jeg, hvis du er hos mig.
Vent, vent, vent.
Har jeg for meget læbestift på?
- Nej, den sidder pænt. - Håret kommer i vejen.
- Lad os droppe det. - Nej.
Du må lære at se bort fra dine følelser og bare gøre det.
Lad være med det der. Du skal ikke være svag.
Kom her.
Se på mig.
Vis noget mod, Bob. Det har jeg brug for.
Du er den eneste støtte, jeg har.
- Vanessa, det er virkeligtrist. - Men du er bedårende som altid.
Det er virkelig tragisk. Du må endelig sige til.
- Er du okay? - Bare gå videre.
- Her lugter anderledes. - De bruger luftfrisker nu.
- Hvorfor? - Det skulle gøre folk glade.
Det stinker.
Stop.
Jeg var ved at fylde min vandflaske.
Hvor var du?
Henne ved hula. Pigen.
Kør mig hen til stedet, hvor jeg faldt om.
Jeg hørte skuddene, men så ikke, hvor de kom fra.
Hvor stod Coleman?
- Lige derhenne. - Vis mig det.
Jeg vil se det.
- Hvad er der i vejen? - Hvis bare jeg havde set hans øjne.
Så ville han ikke have skudt dig.
Hvordan kan du vide det?
Det ved jeg bare.
Vanessa?
- Jeg fik at vide, du var her. - Jeg ville se, hvor det skete.
Det kan jeg godt forstå.
- Jeg er meget ked af det, der skete. - Det er jeg også.
Bob, så kører vi.
Kan du bevæge dig? Jeg troede, du var lam.
Det troede jeg også. Vi tog vist begge to fejl.
Det var virkelig godt at se dig.
Så er forestillingen forbi. Tilbage til arbejdet.
Det skal til Hawaii. Eller Japan.
Jeg ville så gerne ud at rejse.
Du er meget stille i aften.
Hvis ikke du var blevet skudt, ville du så være sammen med mig?
- Det ville du ikke. - Jeg kendte dig ikke.
- Hvem ville du så være sammen med? - Er det ikke lige meget?
Med mr. Shelby?
- Elskede du ham? - Han var gift, Bob.
Jeg har jo fortalt dig, hvorfor jeg gjorde, som jeg gjorde.
Kærlighed havde intet med det at gøre. Hvorfor taler vi egentlig om det her?
Det er dig, jeg vil være sammen med, og det kan intet ændre på.
Det må ikke ændre sig.
Det gør det heller ikke.
Du skulle have sagt, du bedst kan lide underdanige kvinder.
Det kan jeg også være.
Du skal nok få din bekomst.
Hej, Bob.
Hvad laver du her? Lad mig dog være. Jeg har det fint.
Det har jeg ikke! Jeg er ved at gå til, og jeg har brug for din hjælp.
Jeg løste ikke min opgave, -
- og nu frygter jeg, at der vil ske noget grufuldt.
Hvad skulle der ske?
Jeg skal vise dig noget.
Kom, det her skal du se.
Jeg har ikke vist det til andre.
Sæt dig ned.
SKALJEG GØRE COLEMANS ARBEJDE FÆRDIGT?
- Hvor fandt du det? - I kopimaskinen.
Det er heldigvis formuleret som et spørgsmål.
Altså har ophavsmanden ikke besluttet sig endnu.
Måske vil han ikke gøre noget.
Men kan vi tage den chance? Nej.
Ophavsmanden beder om hjælp. Måske ved han det slet ikke selv.
Men det ville være tragisk, hvis du og jeg ikke prøvede at redde ham.
Hvordan kan jeg redde ham?
Hjælp mig med at få ham ud af busken.
Ellers må jeg gå til mr. Shelby og få håndskriftprøver fra alle ansatte.
Og det er sgu noget værre møg.
Pis også.
Bob, er du der?
Du skal købe en gave for mig. Det skal være noget...
... særligt, men hvad giver man en i Vanessas tilstand?
Jeg tænkte, at du måtte vide, hvad hun bryder sig om nu om stunder.
Tænk, at hun havde mod på at komme herind i sin tilstand.
Her. Brug bare resten af dagen på det.
Her. Er det ikke nok?
Det er ikke i orden. De bør ikke gå og give fremmede kvinder gaver.
Vanessa er en højt værdsat medarbejder her hos ADD.
- Tror Deres kone på den? - Påstår du, jeg er utro?
Så går du over stregen!
Jeg vil ikke have, hun skal blive såret igen. Jeg holder af hende.
I guder, du er jo forelsket i hende.
Det er sgu utroligt. Hun har også fået dig på krogen.
Den kvinde vil gøre hvad som helst for at få, hvad hun vil have.
- Hun har forandret sig. - Ja, hun er blevet invalid.
Hun udnytter ikke mig.
Du er et forelsket fæ, Bob. Det er det, hun har brug for lige nu.
Men hvad nu, hvis hun begynder at bevæge mere end en finger?
Hvis hun begynder at bevæge hele hånden eller armen?
Hvad hvis hun lærer at spise selv og klare sig selv?
Skulle en kvinde som hende så virkelig vælge en mand som dig?
Jeg er ikke.
- noget fæ.
Der har vi ham jo. En mand af folket.
Er det seriøst mellem dig og lille frøken stjerneskud?
Du er på toppen nu, Bob. Penge, dyr bil, fede venner.
Det er manges livsdrøm. Hvorfor ofre det for en krøbling?
Du er et meget ondskabsfuldt menneske!
Hold nu op, Bob.
Du skal ikke komme til golf på søndag!
Du skal ikke røre hende.
- Hun tilhørte mig. - Men du smed hende væk.
- Hun var jo gået i stykker. - Hun har fået det bedre.
- Hun tilhørte mig. - Du kan godt sige farvel nu.
- Hvad er det? - Det er ham, du leder efter.
- Opsynsmanden Henry? - Netop.
- Jeg tror, du misforstod mig. - Du bad mig finde den næste Coleman.
- Hvordan kom du frem til ham? - Jeg har sans for det.
Jeg vidste, jeg skulle tage min pistol med den dag, Coleman gik amok.
Denne mand er meget farlig. Han har brug for hjælp.
- Det er ikke ham. - Han er så høj.
Det er dig, Bob. Det er dig, der har brug for hjælp.
Jeg er den store helt.
Det var derfor, du selv skulle komme til mig.
Det er derfor, du sidder heroppe på øverste etage.
Tænk dig om. "Chef for kreative tanker."
Skulle sådan en som dig virkelig få sådan et job?
Indrøm nu bare, at det er dig, så er du halvvejs i mål.
Nej.
Det er ikke mig.
Det er ikke mig! Det er ikke mig!
Mr. Shelby? Hvad foregår der? Hvad laver han her?
- Det var ikke Dem, jeg spurgte! - Det er bedst, du går.
- Er du sikker? - Ja.
Vi ses i morgen, Bob.
Ikke sandt?
Sygeplejersken lukkede ham bare ind...
- Hvorfor dukkede han pludselig op? - Han vil tale med mig.
Om din mirakuløse bedring? Eller vil han have dig tilbage i sit liv?
Lad nu være med at fordreje det hele.
Du skal ikke bestemme, hvad jeg skal føle!
Han var bekymret for dig.
Han sagde, I havde skændtes, og at du var blevet vred.
Jeg var vred, fordi han bad mig købe en gave til dig fra ham.
Du havde også generet Paula og taget kvælertag på Harper.
Fordi de talte grimt om dig! Maurice tager fejl.
Det er ikke mig, der har et problem. Jeg har ikke brug for hjælp!
- Eller har jeg? - Alle får brug for hjælp.
Se bare mig. Uden dig ville jeg være fortabt.
Men hvad nu, hvis du bliver rask og kan spise og klare dig selv?
Hvad vil du så gøre med mig?
- Du vil smide mig væk, vil du. - Nej, jeg vil ej. Hold nu op.
Sæt dig ned. Kom herhen.
Nej! Jeg kommer ikke derhen!
Bob, sæt dig nu ned.
Kom her og sæt dig.
I guder.
Hør nu her.
Jeg fandt ikke bare dig midt i denne tragedie. Jeg fandt også mig selv.
Og uanset om jeg aldrig kommer til at gå, eller om jeg lærer at flyve, -
- så er det dit hjerte og din sjæl, jeg så inderligt har brug for.
Du har et problem, og hvad så?
Jeg skal nok hjælpe dig. Du skal bare have mod til at gøre det rette.
Hvad er det rette?
At følge dit hjerte.
Det kræver mod at gøre det.
Modet er nemmere at finde, når vi er sammen.
Hvis du føler, du er ved at miste det, -
- skal du bare se mig ind i øjnene, -
- og så finder du det igen.
Elsker du mig?
Bob...
Det begreb er fremmed for mig, det ved du godt.
Jeg er nødt til at være sikker, inden jeg siger det.
- Det betyder ikke noget. - Jo, det gør!
Bob, du må ikke gå...
Bliv hos mig i nat.
- Vil du ikke nok? - Hvorfor?
Fordi jeg er bange for, at hvis du går herfra i den tilstand...
... så kommer du aldrig tilbage.
Hvad nu?
Hun kunne ikke sige det. Og hvad så?
Det skal nok komme.
Jeg må bare være tålmodig.
For til syvende og sidst handler alting om timing.
Kunne ikke beholde det, men nænnede ikke at smide det væk.
Kære Gene. Du er den eneste, jeg elsker.
Kællingen løj.
- Hov... - Shelby?
Han er nedenunder.
Maconel!
Maconel?
Jeg sagde til den drivert, han ikke måtte gå.
Han har en pistol!
Det er dig, Bob. Det er dig, der har brug for hjælp.
Hvorfor jeg gjorde, som jeg gjorde?
Gav I mig måske noget valg?
Hvordan skulle jeg ellers få jeres opmærksomhed?
Jeg ønskede bare at være en del af jeres verden.
At bare ét menneske...
... gjorde sig den ulejlighed at bemærke mig.
Og hjælpe mig med at finde...
... en udvej.
Før eller siden.
- må de syge og de svage.
- ofres for flokkens skyld.
Han virkede som en flink fyr.
Han var en stilfærdig mand.