Bine, așteaptă. Nu trage.
Vezi unde se duc săgețile?
Bine. Să ne facem griji de cum faci să ajungă acolo.
Pune piciorul aici. Pune-l așa.
Șoldurile. Așa. E bine?
- Poți să vezi? - Da.
Ești sigură?
- Dar acum? Poți să vezi acum? - Nu.
Dar acum?
În regulă.
Ești pregătită? Trei degete.
Super!
- Bună aruncare, puștiule! - Poftim.
Hei, vreți maioneză, muștar sau amândouă?
Cine vrea maioneză la hotdog?
Frații tăi. Doi cu muștar, te rog! Mulțumesc, mama.
Am reținut.
Nate, maioneză sau muștar?
Eu vreau ketchup.
Ketchup. Am și ketchup.
Ai grijă la cot.
Bună treabă, Hawkeye! Du-te să-ți iei săgeata.
Hei. Ajunge cu antrenamentul. Este gata masa.
În regulă. Venim. Ne este foame.
Lila, să mergem.
Lila?
Scumpo?
Hei, iubito?
Iubito?
Băieți!
Băieți?
Laura!
Nu este nevoie să faci asta,
pentru că tocmai îți menții poziția.
Haide.
A fost pe aproape.
Asta este un gol. Acum este 1-1.
Aș vrea să încerc din nou.
Suntem la egalitate.
Simți tensiunea? Este distractiv.
Asta a fost groaznic. Acum ai o șansă să câștigi.
Și ai câștigat. Felicitări.
A fost un meci corect.
Sunt un pierzător bun.
Te-ai distrat?
A fost distractiv.
Chestia asta este pornită?
Hei, dră Potts... Pep.
Dacă găsești această înregistrare,
să nu o postezi pe social media. O să fie foarte sentimentală.
Nu știu dacă o să vezi vreodată asta.
Nici măcar nu știu dacă mai ești...
Dumnezeule, sper că da.
Astăzi este ziua 21... 22.
Știi, dacă n-ar fi fost groază existențială
de a mă uita fix în vidul din spațiu,
aș spune că astăzi mă simt mai bine.
Infecția se vindecă, mulțumită enervantei albastre de acolo.
Ți-ar plăcea. Este foarte practică.
Doar foarte puțin sadică.
Unele dintre pilele de combustie s-au crăpat în timpul luptei,
dar am găsit o modalitate de a inversa încărcătura de ioni
ca să ne câștigăm încă 48 de ore de joacă.
Dar este fără nicio șansă.
Suntem la 1.000 de ani lumină de cel mai apropiat 7-11.
Oxigenul se va termina mâine dimineață.
Și ăsta va fi sfârșitul.
Și, Pep, eu...
Știu că am spus că fără alte surprize,
dar trebuie să spun că speram să reușesc să fac asta pentru ultima dată.
Dar se pare că...
Ei bine, știi cum pare.
Să nu-ți pară rău pentru asta.
Adică, vreau să spun că dacă ai fi tristă două săptămâni,
și apoi ai continua cu o vină enormă...
Probabil ar trebui să mă întind. O să mă odihnesc.
Te rog să știi...
că atunci când o să mor o să fie ca totul din ultima vreme.
Sunt bine, complet în regulă.
Visez la tine.
Pentru că tu ești întotdeauna.
- Nu am putut să-l opresc. - Nici eu nu am putut.
L-am pierdut pe puști.
Tony, am pierdut.
Este...
Dumnezeule!
Este în regulă.
Au trecut 23 de zile de când Thanos a venit pe Pământ.
Guvernele lumii sunt distruse.
Părțile care încă funcționează încearcă să facă un recensământ.
Se pare că el a făcut...
A făcut exact ce a spus că o să facă. Thanos a făcut să dispară
50% dintre toate creaturile vii.
Unde este el acum? Unde?
Nu știm.
A deschis un portal și a trecut prin el.
Ce este în neregulă cu el?
Este supărat.
Crede că a eșuat.
Ceea ce, desigur, a făcut, dar, știi, este mult eșec în jur, nu-i așa?
Sincer, în secunda asta, am crezut că ești un animal de pluș.
Poate că sunt.
Îl vânăm pe Thanos de trei săptămâni.
Scanări în spațiu la distanță, sateliți... și nu am găsit nimic.
- Tony, ai luptat cu el. - Cine ți-a spus asta?
Nu m-am luptat cu el.
Nu. Mi-a frecat fața cu o planetă în timp ce
magicianul de pe strada Bleecker i-a dat piatra.
- Asta s-a întâmplat. N-a fost nicio luptă. - Bine.
Ți-a dat vreun indiciu? Vreo coordonată, ceva?
Am prevăzut asta acum câțiva ani. Am avut o viziune. Nu am vrut să cred asta.
Am crezut că am visat.
- Tony, am nevoie să te concentrezi. - Iar eu am avut nevoie de tine.
La trecut. Atuurile astea de care ai tu nevoie... este prea târziu, amice.
Îmi pare rău.
Știi ce am eu nevoie? Am nevoie să mă bărbieresc.
- Și cred că îmi amintesc când spuneam... - Tony, Tony, Tony...
Că altfel...
că aveam nevoie de o armură în jurul lumii. Îți amintești asta?
Indiferent dacă ar avea un impact asupra prețioasei noastre libertăți sau nu.
De asta aveam nevoie.
- Ei bine, nu s-a făcut asta, nu-i așa? - Am spus că o să pierdem.
Tu ai spus: "O să facem și asta împreună".
Ei bine, ghicește, Căpitane? Am pierdut.
Tu nu ai fost acolo.
Dar asta facem noi, nu-i așa? Cea mai bună muncă a noastră după ce s-a întâmplat?
Noi suntem Răzbunătorii? Suntem Răzbunătorii? Nu Prevenitorii?
- Bine. Ți-ai spus punctul de vedere. - Nu-i așa?
- Stai jos, bine? - Bine.
- Nu, nu. Uite ce... Apropo, ea e grozavă. - Tony, stai, stai jos!
- Stai jos. - Avem nevoie de tine. Tu ești noul sânge.
Noi suntem o gașcă de gloabe obosite...
Nu am nimic pentru tine, Căpitane. Nu am nicio coordonată,
niciun indiciu, nicio strategie, nicio opțiune...
Zero. Nimic. Nul. Nu am nicio încredere, mincinosule...
Poftim, ia asta. Găsește-l și pune-i-o lui.
Te-ai ascuns.
- Tony! - Sunt bine. Eu...
Bruce i-a dat un sedativ. Probabil o să fie inconștient pentru restul zilei.
Voi aveți grijă de el. Eu o să aduc elixirul Bezurian când o să mă întorc.
- Unde te duci? - Să-l ucid pe Thanos.
Hei.
Știi, de obicei noi lucrăm ca o echipă aici,
și între noi două, suntem cam firavi.
Realizăm că este mai mult teritoriul tău, dar asta este și lupta noastră.
- Știi măcar unde este? - Cunosc oameni care ar putea să știe.
Nu vă deranjați.
Pot să vă spun eu unde este Thanos.
Thanos a petrecut mult timp încercând să mă facă perfectă.
Și când făcea asta, vorbea despre marele său plan.
Chiar și în bucăți voiam să îi fac pe plac.
Îl întrebam unde o să mergem odată ce își realizează planul?
Răspunsul său era întotdeauna la fel.
"Către Grădină".
Asta este drăguț. Thanos are un plan de pensionare.
Așadar, unde este?
Când Thanos a pocnit din degete,
Pământul a devenit locul de impact pentru o descărcare cosmică de proporții ridicole.
Nimeni nu a mai văzut ceva asemănător... până acum două zile.
Pe planeta asta.
Thanos este acolo.
A folosit din nou pietrele.
Hei, hei, hei...
Am merge mai puțini, știți?
- Uitați, încă are pietrele, așa că... - Așa că să mergem după el.
O să le folosim ca să îi aducem pe toți înapoi.
Așa pur și simplu?
Da. Așa pur și simplu.
Chiar dacă este o mică șansă de a face la loc situația...
datorăm asta tuturor celor care nu sunt în această încăpere ca să încerce.
Dacă facem asta, de unde știm că o să se termine diferit decât s-a terminat înainte?
Pentru că înainte nu mă aveați pe mine.
Hei, fata cea nouă, toți cei din această încăpere au o viață de super erou.
Și dacă nu te deranjează că întreb, unde naiba ai fost în tot acest timp?
Sunt multe alte planete în univers.
Și din păcate, ele nu v-au avut pe voi.
Îmi place tipa asta.
Să mergem după nemernicul ăsta.
Avengers
The Endgame
Subtitrarea: Avocatul31-Subtitrari-noi Team
În regulă. Cine de aici nu a mai fost în spațiu?
De ce?
Ați face bine să nu vomitați în nava mea.
Ne apropiem de salt în 3... 2... 1.
Mă duc jos în recunoaștere.
- Asta o să funcționeze, Steve. - Știu că o să funcționeze.
Pentru că nu știu ce o să fac dacă nu funcționează.
Nu sunt sateliți, nu sunt nave, nu sunt armate, niciun fel de apărare la sol.
Este doar el.
Atunci asta este suficient.
Nu...
Unde sunt?
Răspunde la întrebare.
Universul necesită o corecție.
După asta, pietrele nu mai aveau niciun scop, în afara tentației.
Ai ucis miliarde de oameni!
Ar trebui să fii recunoscător.
- Unde sunt pietrele? - Nu mai sunt.
- Reduse la atomi. - Le-ai folosit acum două zile.
Am folosit pietrele ca să le distrug.
Aproape m-a ucis asta.
Dar misiunea a fost înfăptuită. Întotdeauna va rămâne așa.
Eu sunt inevitabilul.
Trebuie să dezmembrăm locul ăsta. Trebuie să mintă.
Tatăl meu este multe lucruri.
Dar nu și un mincinos.
Mulțumesc, fiica mea.
Poate te-am tratat prea sever...
Ce... ce ai făcut?
Am vrut să-i nimeresc capul.
Cinci ani mai târziu
Așadar, eu...
Am fost la o întâlnire romantică zilele trecute.
Este prima dată după cinci ani, știi? Am stat acolo, am luat cina...
Nu am știut despre ce să discut.
Despre ce ați discutat?
Aceleași prostii vechi, știi? Cum s-au schimbat lucrurile și...
Slujba mea, slujba lui...
Cât de mult ne lipsește echipa Mets.
Apoi s-a făcut liniște.
El a plâns când serveau salatele.
Dar tu?
Eu am plâns puțin înainte de desert.
Dar mă întâlnesc mâine din nou cu el, așa că...
Asta este grozav.
Ai făcut cea mai dificilă parte. Ai făcut saltul,
nu știai unde o să cazi.
Asta este. Acei mici pași de bebeluș curajoși pe care trebuie să-i faci.
Să încerci să devii din nou întreg. Să încerci să găsești un scop.
Am fost criogenat în '45, imediat după ce am întâlnit dragostea vieții mele.
M-am trezit 70 de ani mai târziu.
Trebuie să mergi mai departe.
Lumea este în mâinile noastre.
Ne este lăsată nouă, prieteni.
Și trebuie să facem ceva cu ea.
Altfel...
Thanos ar fi trebuit să ne ucidă pe toți.
San Francisco
Ce naiba?
Hope?
Ajutor!
Puștiule! Hei, puștiule!
Ce naiba s-a petrecut aici?
Cei dispăruți
Dumnezeule...
Nu. Te rog. Te rog, te rog. Nu, nu, nu...
Nu.
Scuză-mă. Scuze. Nu, Cassie, nu.
Nu.
Nu, nu.
Te rog, te rog, te rog, te rog, te rog...
Nu, Cassie...
Scott Lang
Ce?!
Cassie?
Tată?
Ești foarte mare!
Da, am urcat la bordul acelei nave de război foarte suspecte indicate în Danvers.
Era o barjă care transporta gunoi.
Așadar, mulțumesc pentru pontul exact.
- Ei bine, ați fost mai aproape. - Da. Și acum mirosim a gunoi.
Ați înregistrat acele mișcări de trepidație?
A fost un proces minor de subducție sub placa africană.
Avem imagini? Cum ne ocupăm de asta?
Nat, este un cutremur sub ocean.
Ne ocupăm de asta neocupându-ne de asta.
Carol, te vedem aici luna următoare?
- Puțin probabil. - Ce, te duci să te tunzi din nou?
Ascultă, față îmblănită. Acopăr mult teritoriu.
Lucrurile care se petrec pe Pământ
se petrec pretutindeni, pe mii de planete.
Bine, este o observație bună. Este o observație bună.
Așa că s-ar putea să nu mă mai vedeți mult timp.
În regulă. Ei bine...
Canalul ăsta este întotdeauna activ. Așadar, dacă decurge ceva rău...
Dacă face cineva probleme acolo unde nu ar trebui...
- Mă anunțați. - Bine.
- În regulă.
Mult noroc.
- Unde ești? - În Mexic.
Agenții federali au găsit o încăpere plină cu cadavre.
Par a fi niște tipi din cartel. Nici măcar n-au avut ocazia să-și scoată armele.
- Probabil este o bandă rivală. - Nu este.
Cu siguranță este Barton.
Ce a făcut aici, ce a făcut în ultimii ani,
adică, scena pe care a lăsat-o...
Trebuie să-ți spun, este o parte din mine care nici măcar nu vrea să-l găsesc.
O să afli unde o să se ducă în continuare?
Nat...
Te rog.
Bine.
Știi, m-aș oferi să te invit la cină, dar pari deja foarte nefericită.
Ai venit aici să-ți speli rufele?
Și să văd un prieten.
Evident, prietenul tău este în regulă.
Știi, am văzut câteva balene când veneam pe pod.
- În Hudson? - Sunt mai puține nave, apă mai curată.
Știi, dacă ești pe cale să-mi spui să privesc partea bună...
sunt pe cale să te lovesc în cap cu un sandviș cu unt de arahide.
Îmi pare rău. Puterea obișnuinței.
Știi că spun în continuu tuturor c-ar trebui să meargă mai departe și să... evolueze.
Unii fac asta.
Dar nu și noi.
- Dacă merg mai departe, cine face asta? - Poate nu trebuie să fie făcut.
Înainte nu aveam nimic.
Și apoi am asta.
Slujba asta.
Familia asta.
Și am fost... am fost mai bine din cauza asta.
Și deși...
ei nu mai sunt...
Încă încerc să fiu mai bine.
Cred că amândoi avem nevoie de o viață.
Mai întâi tu.
Bună. Bună!
Este cineva acasă? Sunt Scott Lang.
Ne-am cunoscut acum câțiva ani, la aeroport? În Germania?
Sunt tipul care a devenit foarte mare și aveam o mască.
- Nu m-ați recunoaște. - Asta este un mesaj vechi?
Omul-Furnică? Omul-Furnică, știu că știți asta.
Este de la poarta din față.
Am nevoie să vorbesc cu voi.
Scott.
- Ești în regulă? - Da.
A studiat vreunul dintre voi fizica cuantică?
Doar în timpul unei conversații.
În regulă. Așadar...
Acum cinci ani, chiar înainte de... Thanos,
am fost într-un loc numit Tărâmul Cuantic.
Tărâmul Cuantic este precum propriul său univers microscopic.
Ca să intri acolo trebuie să fii incredibil de mic. Hope, ea este...
Ea... era...
Trebuia să mă scoată de acolo. Apoi a apărut Thanos și...
- Am rămas blocat acolo înăuntru. - Îmi pare rău.
Trebuie să fi fost cinci ani foarte lungi.
Da, dar tocmai asta este. Nu a fost așa.
Pentru mine au fost cinci ore.
Vedeți voi, regulile din Tărâmul Cuantic nu sunt ca cele de aici.
Totul este imprevizibil. Asta este sandvișul cuiva? Sunt lihnit.
Scott.
Despre ce vorbești?
Așadar...
Ceea ce spun este...
că timpul funcționează diferit în Tărâmul Cuantic.
Singura problemă pe care o avem acum este că nu avem o cale să navigăm prin el.
Dar dacă am avea?
Nu pot să încetez să mă gândesc la asta.
Dacă am putea cumva să controlăm haosul și să navigăm prin el?
Dacă ar exista o cale prin care să putem intra
în Tărâmul Cuantic la un anumit moment în timp și apoi
să ieșim din Tărâmul Cuantic la un alt moment în timp. Precum...
Precum înainte de Thanos.
Așteaptă, vorbești despre o mașină a timpului?
Nu. Nu, desigur că nu. Nu, nu o mașină a timpului.
Este mai mult precum...
Da, o mașină a timpului. Știu, este nebunesc. Este nebunesc.
Dar nu mă pot opri din a mă gândi la asta. Trebuie să fie...
o cale... Este nebunesc.
Scott, primesc e-mail-uri de la un raton. Așa că, nimic nu mai sună nebunesc.
Așadar, cu cine vorbim despre asta?
E timpul pentru masă!
Morgoona.
Morgan H. Stark. Vrei prânzul?
- Definește "prânz" sau vei fi dezintegrat. - Bine.
Nu ar trebui să porți asta, bine?
Asta face parte dintr-un cadou special aniversar pe care îl fac pentru mama.
Poftim. Te gândești la prânz?
Vrei o mână plină de greieri?
- Nu. - Asta vrei.
- Cum ai găsit asta? - În garaj.
Serios?
- O căutai? - Nu.
Totuși, am găsit-o.
Îți place să mergi în garaj, nu? Și lui tati la fel.
De fapt, este în regulă. Mama nu poartă nimic din ce port eu.
Nu, crede-mă, știm cum sună asta...
Tony, după tot ce ai văzut, este ceva cu adevărat imposibil...
Fluctuațiile cuantice contrazic scara Planck,
ceea ce declanșează teorema Deutsch. Putem fi de acord în privința asta?
Mulțumesc.
În termenii lui Layman, asta înseamnă că nu te mai întorci acasă.
- Eu m-am întors. - Nu.
Tu ai supraviețuit în mod accidental. Este...
Este un noroc chior de 1 la un miliard.
Și acum vrei să faci...
Cum îi spui?
- Un furt de timp? - Da. Furt de timp.
Desigur. Noi de ce nu ne-am gândit la asta până acum?
Pentru că este de râs? Pentru că este un vis ireal?
Pietrele sunt în trecut. Putem să ne întoarcem și să le luăm.
Putem să pocnim și noi din degete. Putem să-i aducem pe toți înapoi.
Sau să facem mai rău decât a făcut-o el deja, nu-i așa?
Nu cred că o să facem asta.
Trebuie să spun asta, uneori îmi lipsește acest optimism nesocotit.
Oricum, speranțele nu or să ajute dacă nu există și o cale
logică, tangibilă să pot să execut în siguranță acest furt de timp.
Cred că cel mai probabil deznodământ va fi moartea noastră colectivă.
Nu și dacă urmăm cu strictețe regulile călătoriei în timp.
Asta înseamnă să nu vorbim cu noi din trecut, să nu pariem pe evenimente sportive.
O să te opresc chiar aici, Scott.
Îmi spui în mod serios că planul tău de a salva universul
se bazează pe filmul "Back to the Future"?
- Nu. - Bine. M-ai făcut să mă îngrijorez.
Pentru că asta ar fi o prostie. Nu așa funcționează fizica cuantică.
Tony...
Trebuie să luăm atitudine.
Am făcut asta. Și totuși, suntem în situația asta.
Știu că riști multe. Ai o soție, o fiică.
Dar eu am pierdut pe cineva foarte important pentru mine. Mulți oameni au pierdut.
Și acum avem o șansă să o aducem înapoi. Să îi aducem pe toți înapoi.
Și tu îmi spui că nici măcar nu o să...
Așa este, Scott. Nu o să fac asta. Uită de asta.
Am un copil.
Mami mi-a spus să vin să te salvez.
Bună treabă. Sunt salvat.
Îmi doresc să fi venit aici să îmi cereți altceva.
Orice altceva. Sincer, mă bucur să vă văd.
- Masa este pusă pentru șase persoane. - Tony, înțeleg.
Și sunt fericit pentru tine. Cu adevărat.
Dar asta este o a doua șansă.
Am a doua mea șansă chiar aici, Căpitane.
Nu pot să risc din nou.
Dacă nu vorbiți despre slujbă, puteți să rămâneți la masa de prânz.
- L-am speriat. - Nu se înșeală.
Da, dar ce o să facem?
Avem nevoie de el. Ce, o să ne oprim?
Nu. Vreau să fac asta așa cum trebuie.
O să avem nevoie de un creier foarte mare.
Mai mare decât al lui?
Haideți, simt că sunt singurul care mănâncă. Gustați din astea.
Mâncați niște ouă.
Sunt foarte confuz.
- Astea sunt niște vremuri confuze. - Sigur. Nu, nu...
- Nu la asta m-am referit. Eu... - Nu, înțeleg.
Glumesc! Știu. Este o nebunie.
- Acum port tricouri. - Da! Cum? De ce?
Acum cinci ani am fost bătuți.
Doar că a fost mai rău pentru mine. Pentru că eu am pierdut de două ori.
Mai întâi, a pierdut Hulk. Apoi a pierdut Banner. Apoi am pierdut cu toții.
- Nu te-a învinuit nimeni, Bruce. - M-am învinuit eu.
Ani de zile l-am tratat pe Hulk de parcă era
un fel de boală, ceva de care trebuia să scap.
Dar apoi am început să-l privesc ca pe un leac.
18 luni într-un laborator gamma. Am pus creierul și mușchii la un loc.
Și acum uitați-vă la mine. Cel mai bun dintre cele două lumi.
- Scuză-mă, dle Hulk? - Da?
- Putem să facem o fotografie? - Sigur că da, persoană micuță.
Haide, vino în față. Te deranjează?
Da, mulțumesc.
- Spuneți "Verde". - "Verde".
"Verde".
- Ai făcut fotografia? - Este bine.
Vreți să faceți una cu mine? Eu sunt Omul-Furnică.
Sunt fani Hulk. Nu-l cunosc pe Omul-Furnică. Nimeni nu-l cunoaște.
- Nimeni nu-l cunoaște. - Așteaptă. Nu, nu, el vrea să...
Vrei să faci o fotografie cu el, nu-i așa?
Uite, chiar spune că nu vrea. Înțeleg.
Nici eu nu vreau. Nu vreau să fac o fotografie cu ei.
- Dar o să-i pară rău. - Îmi pare rău.
Sunt fericiți să facă o fotografie.
- Au spus că or să facă. - Nu mai vreau eu asta.
- O să-ți pară rău... - Ia-ți afurisitul de telefon.
Bine.
Mulțumesc, dle Hulk.
Nu, este grozav, copii. Mulțumesc foarte mult.
- Hulk e la suprafață! - Bruce.
- Super. - Bruce.
Ascultați-o pe mama voastră. Ea știe cel mai bine.
- În legătură cu ce spuneam... - Sigur.
Să călătorim în timp și să facem asta din nou?
Prieteni, asta excede zona mea de cunoștințe.
Ei bine, ai reușit asta.
Îmi amintesc de o perioadă când și asta părea imposibil.
Să privim modulul de inspirație, să vedem ce se confirmă.
Așadar, recomand încă o simulare înainte să ne pregătim de culcare.
De data asta, în forma unei benzi Mobius, inversată. Te rog?
Procesez...
Arată-mi valoarea proprie. Asta, factorul de particule și descompunerea spectrală.
- O să dureze ceva. - O clipă.
Și nu-ți face griji dacă nu este posibil. Eu doar...
Modelul este predat.
Rahat!
Ce faci trează, domnișorică?
- Rahat. - Nu. Nu spunem asta.
Doar mami rostește cuvântul ăsta. Ea l-a inventat, îi aparține ei.
De ce ești treaz?
Pentru că mă ocup de un rahat foarte important. Ce părere ai?
Nu, mă frământă ceva. Mă frământă ceva.
- Era vorba de Juice Pops? - Cu siguranță.
Asta este șantaj. Asta este cuvântul.
De care? Marile minți gândesc la fel. Juice Pops, exact la asta...
mă gândeam.
Ai terminat? Da? Acum ai terminat.
Poftim. Stai.
- Fața asta se duce pe pernă. - Spune-mi o poveste.
O poveste?
Odată ca niciodată, o fetiță s-a dus la culcare. Sfârșit.
Asta un este povestirea întreagă.
Haide, este povestea ta preferată.
Te iubesc enorm.
Eu te iubesc de 3.000 de ori.
De 3.000 de ori? Asta este o nebunie.
La culcare, sau o să îți vând toate jucăriile.
Noapte bună.
Nu că ar fi o competiție, dar mă iubește de 3.000 de ori.
Serios?
Tu erai undeva între 600-900.
- Ce citești? - O carte despre fertilizarea câmpurilor.
Ce este nou cu fertilizarea?
- Doar... - Am descoperit.
Apropo.
Știi, ca să vorbim despre același lucru...
Călătoria în timp.
Ce?
Asta este...
Uimitor și... înspăimântător.
Așa este.
- Am avut mare noroc. - Da. Știu.
- Mulți oameni nu au avut noroc. - Nu. Nu pot să îi ajut pe toți.
- Se pare că poți. - Nu și dacă mă opresc.
Pot să pun totul în așteptare și să mă opresc.
Tony...
Să încerc să te opresc a fost unul dintre puținele mele eșecuri din întreaga viață.
Simt uneori că pun totul într-o cutie încuiată și s-o arunc în mijlocul lacului...
Să mă duc la culcare.
Dar o să te poți să te odihnești?
Bine, poftim. Testul numărul unu privind călătoria în timp.
Scott, pornește... chestia dubiță.
Întrerupătoarele sunt pregătite. Generatoarele de urgență sunt în așteptare.
Bine. Pentru că dacă explodează rețeaua electrică,
nu vreau să-l pierd pe micuțul de aici prin anii 1950.
- Scuză-mă? - Glumește.
Nu poți să spui asemenea lucruri.
Doar... a fost o glumă proastă.
- Glumeai, nu-i așa? - Habar nu am.
Vorbim aici despre călătoria în timp. Fie este totul o glumă, fie nu este nimic.
Suntem bine! Pune-ți casca.
Scott, o să te trimit o să săptămână în trecut, dar o să te plimbi
o oră, apoi o să te aduc înapoi în 10 secunde.
- Are logică? - Nu este absolut deloc confuz.
Mult noroc, Scott. Poți să faci asta.
Ai dreptate. Pot să fac asta, Căpitane America.
Numărăm de la trei. 3... 2... 1.
Prieteni? Asta nu pare a fi în regulă.
- Ce se petrece? Așteaptă. - Cine este ăsta?
- Asta este Scott? - Da, sunt Scott!
Spatele meu!
- Ce este asta? - Așteaptă puțin.
- Trebuie să... - Da, da, da...
- Îl poți aduce înapoi? - Lucrez la asta!
Este un bebeluș.
- Este Scott. - Ca bebeluș!
Uite, adu-l înapoi pe Scott.
Când spun să oprești curentul electric, oprește curentul electric.
Fac eu asta.
Și... oprește curentul!
Cineva a urinat în pantalonii mei.
Slavă Domnului.
Nu știu dacă eu ca bebeluș sau eu ca bătrân.
Sau eu așa cum sunt.
Călătoria în timp!
Ce?
Eu văd asta ca pe o victorie absolută.
De ce ai fața asta tristă?
Lasă-mă să ghicesc. S-a transformat într-un bebeluș.
Printre alte lucruri, da. Ce cauți aici?
Asta este paradoxul EPR.
În loc să îl împingeți pe Lang prin timp, este posibil să fi împins timpul prin Lang.
Este dificil. Periculos. Cineva putea să vă sfătuiască să nu faceți asta.
- Tu ai făcut asta. - Așa am făcut?
Ei bine, slavă Domnului, sunt aici. Oricum, am îndreptat asta.
Un GPS timp-spațiu complet funcțional.
Vreau doar pace.
S-a dovedit că resentimentele sunt corozive și le urăsc.
Și eu la fel.
Avem o șansă să luăm pietrele astea,
trebuie să-ți spun că prioritatea mea e să aduc ce am pierdut?
Sper că da.
Să păstrez ce găsesc? Trebuie să fac asta, cu orice preț.
Și poate să nu mor încercând asta ar fi drăguț.
Sună ca o înțelegere.
- Tony, nu știu... - De ce? L-a făcut pentru tine.
În plus, sincer, trebuia să-l scot din garaj înainte ca Morgan să îl ia la săniuș.
Mulțumesc, Tony.
Vrei să nu mai vorbești despre asta? Nu am adus câte unul pentru fiecare din echipă.
- Strângem întreaga echipă, da? - Chiar acum lucrăm la asta.
- Hei, amice! Unde este uriașul verde? - În bucătărie, cred.
- Asta este grozav. - Rozătoareo, ai grijă la reintrare.
Este un idiot în zona de aterizare.
Dumnezeule!
Ce mai faci, om de mărime normală?
Este ca un pas înapoi de la un palat de aur pentru un Răzbunător regal, sau așa ceva.
Hei, ai puțină compasiune, amice. Mai întâi, au pierdut Asgardul,
apoi jumătate dintre oameni. Probabil sunt fericiți doar să aibă un cămin.
Nu ar fi trebuit să veniți!
Valkyrie!
Mă bucur să te văd, fată furioasă.
Cred că te plăceam mai mult în trecut.
- El este Rocket. - Ce mai faci?
- Nu o să vrea să te vadă. - Atât de rea e situația?
Noi îl vedem doar o dată pe lună, când vine pentru...
provizii.
- Atât de rea e situația. - Da.
Ce naiba...
A murit ceva aici înăuntru.
Alo? Thor?
Ați venit pentru cablu?
Cinemax-ul s-a terminat acum două săptămâni, iar canalele de sport erau neclare...
Thor?
Băieți! Dumnezeule!
Dumnezeule! Mă bucur foarte mult să te văd.
Îmbrățișează-mă, ticălos mic!
Nu, sunt bine! Sunt bine.
Nu este necesar!
Hulk, îi cunoști pe prietenii mei, Miek, Korg, nu-i așa?
- Hei, băieți. - Hei, băieți. Nu ne-am mai văzut de mult.
Berea este în găleată. Puteți să vă conectați la wi-fi.
Evident, nu are parolă.
Thor, s-a întors. Puștiul ăla de pe ecran tocmai mi-a spus cretin, din nou.
- Noobmaster. - Da, Noobmaster69.
Dă-mi mie asta.
Noobmaster. Hei, sunt Thor, din nou. Știi, zeul tunetului?
Ascultă, amice. Dacă nu te deconectezi imediat de la jocul ăsta,
o să zbor până la casa ta, o să cobor în pivnița aia în care te ascunzi,
o să îți smulg brațele și o să ți le îndes în fund!
Așa, da, du-te plângând la taică-tu, nevăstuică mică!
Mulțumesc, Thor.
Anunță-mă dacă te mai deranjează, bine?
Mulțumesc foarte mult. Așa o să fac.
Băieți, vreți ceva de băut? Ce beți?
Avem bere, tequila, tot felul de băuturi.
Amice, ești în regulă?
Da, sunt bine! De ce, nu arăt în regulă?
Arăți ca o înghețată topită.
Așadar, ce mai faci? Ești mai mare acum.
Avem nevoie de ajutorul tău. Ar putea fi o șansă să îndreptăm totul.
Ce, cablul? Pentru că mă înnebunește de săptămâni de zile.
Ce a făcut Thanos.
Nu rosti numele ăsta.
Da. Noi nu rostim numele ăsta aici înăuntru.
Te rog ia-ți mâna de pe mine.
Știu că...
tipul ar putea să te sperie.
De ce aș fi... De ce aș fi speriat de tipul ăsta?
Eu sunt cel care l-a ucis pe tipul ăla, îți amintești?
Altcineva de aici l-a ucis pe tipul ăla?
Nu. Nu cred asta.
Korg, ce-ar fi să spui tuturor cine a retezat capul ăla uriaș al lui Thanos.
Stormbreaker?
Și cine l-a mânuit?
Înțeleg. Ești într-o situație dificilă, bine? Și eu am fost așa.
Vrei să știi cine m-a ajutat să-mi revin?
Nu știu. Natasha...?
Tu ai făcut asta.
Tu m-ai ajutat.
De ce nu-i întrebi pe asgardienii de acolo
cât de mult le-a folosit ajutorul meu.
Oricum, pe cei care au mai rămas.
Cred că putem să-i aducem înapoi.
Oprește-te. Încetează, bine?
Știu că tu crezi că sunt aici în autocompătimire, așteptând să fiu salvat.
Dar sunt bine, în regulă? Suntem bine, nu-i așa?
Da, suntem în regulă aici, amice!
Așa că, orice ai oferi, nu ne interesează,
nu ne pasă, nu ne pasă absolut deloc.
La revedere.
Avem nevoie de tine, amice.
Este bere pe navă.
De care?
Tokyo
El este! Îl vânează pe Akihiko!
De ce faci asta?
Noi nu ți-am făcut niciodată nimic!
Tu ai supraviețuit...
Jumătate din planetă nu a supraviețuit.
Ei au avut parte de Thanos.
Tu ai parte de mine...
Ai terminat cu făcutul rău oamenilor.
Noi facem rău oamenilor?
Ești nebun!
Așteaptă! Ajută-mă!
Nu o să-ți spun nimic!
Ce vrei?
Ceea ce vreau eu...
nu poți tu să-mi dai.
Nu ar trebui să fii aici.
Nici tu.
Am o treabă de făcut.
Așa numești asta?
Uciderea tuturor acestor oameni nu îți va aduce familia înapoi.
Am găsit ceva.
O șansă, poate...
Nu face asta.
Ce să nu fac?
Nu-mi da speranță.
Îmi pare rău că nu am putut să fac asta mai devreme.
Depășesc pe stânga. Treci pe lateral, Lebowski.
- Ratchet, cum merge? - Mă numesc Rocket.
Liniștește-te. Ești doar un geniu pe Pământ, amice.
Da.
Costum pentru călătoria în timp? Nu e rău deloc.
Hei, hei, hei. Ușurel, ușurel!
- Am mare grijă. - Nu, ești foarte Hulk.
- Am grijă. - Astea sunt particule Pym, în regulă?
Și de când a încetat din viață Hank Pym, asta e tot.
Asta este tot ce avem. Nu mai facem altele.
- Scott, calmează-te. - Îmi pare rău.
Avem suficient pentru o singură călătorie dus întors, pentru fiecare.
Asta e tot. Nu putem repeta. În plus, pentru două teste.
Pentru un singur test.
În regulă. Nu sunt pregătit pentru asta.
Eu sunt pregătit.
O să fac eu asta.
Clint, o să te simți puțin confuz
de la schimbarea timpului. Nu-ți face griji pentru asta.
Stai, stai puțin. Lasă-mă să te întreb ceva.
Dacă putem să facem asta, știi, să ne întoarcem în timp,
de ce să nu-l găsim pe bebelușul Thanos, știi? Și...
- Mai întâi de toate, asta e groaznic. - Este Thanos.
În al doilea rând, timpul nu funcționează așa. Schimbând trecutul nu schimbă viitorul.
Uite, ne întoarcem, luăm pietrele înainte să le ia Thanos...
Thanos nu mai are pietrele. Problema este rezolvată.
- Bingo. - Nu funcționează așa.
- Ei bine, eu așa am auzit. - Ce? De la cine? Cine ți-a zis asta?
"Star Trek", "Terminator", "TimeCop", "Time After Time"...
- "Quantum Leap". - "A Wrinkle în Time"...
- "Somewhere în Time"... - "Hot Tub Time Machine".
"Hot Tub Time Machine".
"Bill and Ted's Excellent Adventure".
Practic, fiecare film care tratează călătoria în timp.
"Die Hard"? Nu, nu este unul dintre ele...
Se cunoaște asta.
Nu știu de ce crede toată lumea asta, dar nu este adevărat.
Gândește-te, dacă călătorești în trecut, acel trecut devine viitorul tău.
Și fostul tău prezent devine trecut.
Care acum poate fi schimbat de către noul tău viitor...
Exact.
Așadar "Back to the Future" este doar o minciună?
În regulă, Clint. Pornim în 3... 2... 1.
Cooper?
- Unde îmi sunt căștile? - Lila?
Lila! Nu!
Tată?
Hei, hei. Uită-te la mine. Ești în regulă?
Da.
A funcționat.
În regulă, așadar, "cum" funcționează.
Acum trebuie să descoperim "când" și "unde".
Aproape fiecare din această încăpere a avut o întâlnire
cu cel puțin una dintre cele șase Pietre ale Infinitului.
Ei bine, eu aș înlocui cuvântul "Întâlnire" cu expresia afurisită
"aproape să fie ucis de către una dintre cele șase Pietre ale Infinitului".
Eu nu. Nici măcar nu știu despre ce naiba vorbiți.
Oricum ar fi, avem suficiente particule Pym
pentru o singură călătorie dus-întors de fiecare,
și pietrele astea au fost în multe locuri diferite în decursul istoriei.
Istoria noastră. Așadar, nu sunt multe locuri convenabile unde putem merge.
Ceea ce înseamnă că trebuie să ne alegem țintele.
Corect.
Așadar, să începem cu Aether.
Thor, ce știi?
- Doarme? - Nu, nu.
Sunt foarte sigur că este mort.
De unde să încep?
Piatra Aether, mai întâi, nu este o piatră.
Cineva a numit-o piatră înainte.
Este mai mult o chestie noroioasă mânioasă. Așadar...
Cineva trebuie să corecteze asta și să înceteze să mai spună așa.
Totuși, uitați o povestire interesantă.
În legătură cu piatra Aether. Bunicul meu, cu mulți ani în urmă,
a trebuit să ascundă piatra de Elfii Întunecați.
Ființe înspăimântătoare. Așadar, Jane... De fapt...
Uitați-o. Asta este Jane... Este o veche iubită de-a mea.
Și-a băgat odată mâna înăuntrul pietrei,
apoi Aether a rămas lipit înăuntrul ei.
Și ea a devenit foarte, foarte bolnavă. Așa că a trebuit să o duc pe Asgard,
locul de unde provin eu. Și a trebuit să încercăm să o facem bine.
Vedeți voi, pe atunci eram împreună. Am prezentat-o mamei...
care acum este moartă și...
Știți, eu și cu Jane nici măcar nu mai suntem împreună, așa că...
Totuși, știți, chestiile astea se întâmplă. Nimic nu durează pentru totdeauna.
- Singurul lucru care... - Ce-ar fi să stai jos?
Nu am terminat încă. Singurul lucru care este permanent în viață este nepermanența.
Super.
Ouă? Micul dejun?
Nu. Aș vrea un Bloody Mary.
Quill a spus că a furat Piatra Puterii din Morag.
- Asta este o persoană? - Morag este o planetă.
Quill era o persoană.
Ca o planetă? În spațiu?
Priviți. Este ca un cățeluș, complet fericit și restul.
Vrei să mergi în spațiu? Vrei să mergi în spațiu, cățeluș?
O să te duc în spațiu.
Thanos a găsit Piatra Sufletului pe Vormir.
Ce este Vormir?
O planetă a morții, în exact centrul existenței cerești.
Acolo... Thanos mi-a ucis sora.
Am notat.
- Tipul ăla cu Piatra Timpului... - Doctor Strange.
Da, ce fel de doctor era?
- Trucuri psihice. - Totuși, avea o casă frumoasă în sat.
- Da. Strada Sullivan. - Bleecker.
Stați, locuia în New York?
- Nu. Locuia în Toronto. - Da, nu strada Bleecker. Sullivan.
Prieteni, dacă alegeți anul corect, sunt trei pietre în New York.
Nu se poate!
În regulă. Avem un plan.
Șase pietre, trei echipe, o singură încercare.
Cu cinci ani în urmă am pierdut.
Toți.
Am pierdut prieteni...
Am pierdut rude...
Am pierdut o parte din noi.
Astăzi avem o șansă să recuperăm totul.
Vă cunoașteți echipele, vă cunoașteți misiunile.
Luați pietrele, aduceți-le înapoi.
Un singur drum dus întors pentru fiecare. Fără greșeli. Fără alte încercări.
Cei mai mulți dintre noi mergem undeva unde știm.
Dar asta nu înseamnă că ar trebui să știm la ce să ne așteptăm.
Aveți grijă. Aveți grijă unul de celălalt.
Asta este lupta vieții noastre. Și o să învingem.
Cu orice preț.
Mult noroc.
- Este foarte bun la asta. - Nu-i așa?
În regulă. L-ați auzit pe tip. Apasă butoanele alea, jeleu verde.
Contactele au fost inițiate.
Promiți să aduci aia înapoi întreagă, nu-i așa?
Da, da, da, da. Bine.
- O să fac tot ce pot. - Ca promisiune, a fost neconvingătoare.
Ne vedem peste un minut.
New York 2012
În regulă, cu toții avem însărcinările noastre.
Două pietre în nordul orașului, una în sud.
Rămâneți ascunși. Uitați-vă tot timpul la ceas.
Simte-te liber să distrugi lucruri dacă lucrurile nu decurg cum vrei.
Cred că este gratuit, dar indiferent.
Eu aș avea grijă să merg pe acolo. Tocmai am dat cu ceară pe podele.
Dnă, îl caut pe Doctor Strange.
Ai venit... cu cinci ani prea devreme.
Stephen Strange face chirurgie la vreo 20 de străzi în direcția aia.
Ce vrei de la el?
De fapt, aia.
- Mă tem că nu. - Îmi pare rău, dar nu am cerut.
- Nu vrei să faci asta. - Ai dreptate. Nu vreau.
Dar am nevoie de piatra aia și nu am timp să...
Să o luăm de la început, bine?
Asgard 2013
- Ai ceva... pantaloni? - Pantaloni?
Nu contează. Ăștia sunt în regulă.
Mulțumesc.
Ea este Jane.
În regulă.
Uite care este treaba, Tubby:
Tu o să o farmeci, iar eu o să o ating cu chestia asta,
o să extrag Piatra Realității și o să plecăm cât se poate de repede.
Mă întorc imediat, bine? Este o pivniță cu vinuri, chiar acolo jos.
Tata obișnuia să aibă acolo un butoi mare cu bere.
- Mă duc să văd dacă pivnița mai are două... - Hei! Nu ești deja suficient de beat?
Cine este tipa aia elegantă?
Este mama. Moare astăzi.
Asta se întâmplă astăzi?
Nu pot să fac asta. Nu pot să fac asta.
Nu ar trebui să fiu aici. Nu ar fi trebuit să vin. Asta a fost o idee proastă.
- Vino aici. - Nu, nu, nu. Cred că am...
- Am un atac de panică. - Vino aici. Chiar aici.
Crezi că ești singurul care a pierdut pe cineva? Ce crezi că facem aici?
Eu am pierdut singura familie pe care am avut-o vreodată.
Quill, Groot, Drax, tipa cu antenă, toți sunt morți.
Înțeleg că îți lipsește mama ta. Dar este moartă. Moartă cu adevărat.
Și sunt foarte mulți oameni care doar nu mai sunt.
Dar tu poți să-i ajuți.
Așa că, este prea mult să-ți cer să îți cureți firimiturile din barbă,
să o vrăjești pe tipă drăguță și când nu se uită,
să îi sugem Piatra Infinitului și să mă ajuți să-mi recuperez familia?
Bine.
- Plângi? - Nu...
Da! Simt că îmi pierd cumpătul.
Adună-te! Poți să faci asta.
În regulă?
- Da, pot. - Bine.
Pot să fac asta. Pot să fac asta.
Nu pot să fac asta.
În regulă, Cuceritorule. Este singură. Asta este șansa noastră.
Thor?
Thor!
Morag 2014
În regulă. Coboară încet.
Chiar pe linia aia. Așa. Jos, jos.
Hei, putem să ne grăbim puțin?
Prieteni, repejor. Haideți, ne grăbim.
Toate astea sunt de mare ajutor.
- Ai grijă de tine, bine? - Da.
Ia piatra aia și întoarce-te. Fără alte prostii.
- Hei. - Poți să faci asta.
- Să facem asta odată. - Da, dle.
Ne vedem la întoarcere.
Aveți grijă unul de celălalt.
Da.
Coordonatele pentru Vormir sunt introduse.
Tot ce trebuie să facă este să nu se certe.
Suntem foarte departe de Budapesta.
Bine, așadar...
Pur și simplu îl așteptăm pe tipul ăsta Quill să apară
și apoi să ne conducă la Piatra Puterii, asta facem?
Să ne adăpostim.
Nu suntem singurii din 2014 care caută pietrele.
Stai puțin. Despre ce vorbești acum?
Cine altcineva mai caută pietrele astea?
Tatăl meu, sora mea...
- Și eu. - Tu?
Unde ești acum?
- Cu plăcere. - Nu ți-am cerut ajutorul.
Și totuși, întotdeauna ai avut nevoie de el.
Ridică-te.
- Tata vrea să ne întoarcem pe navă. - De ce?
A găsit o Piatră a Infinitului.
- Unde? - Pe o planetă numită Morag.
Planul tatălui este în cele din urmă în mișcare.
- O piatră nu sunt șase, Nebula. - Este un început.
Dacă pune mâna pe toate...
Ronan a localizat Piatra Puterii. Vă trimit pe nava lui.
- Nu o să-i placă asta. - Alternativa lui este moartea, atunci.
Obsesia lui Ronan îi întunecă judecata.
Nu o să te dezamăgim, tată.
Nu, nu o să faceți asta.
Jur...
O să te fac mândru.
Pur și simplu îl așteptăm pe tipul ăsta Quill să apară
și apoi să ne conducă la Piatra Puterii, asta facem?
Să ne adăpostim.
Nu suntem singurii din 2014 care caută pietrele.
- Cine era? - Nu știu...
Mă doare foarte rău capul... Nu știu...
Drive-ul ei sinaptic a fost probabil avariat în luptă.
Du-o pe nava mea.
Ar fi mai bine să ne grăbim, Căpitane.
Lucrurile arată că sunt pe cale să se termine aici.
Am înțeles. Mă apropii acum de lift.
Dacă nu vă deranjează...
aș bea acum băutura aia.
În regulă. Ridicați-l. Acum o să închid portalul ăsta pentru mai târziu.
Apropo, puteți să faceți curat.
Dle Rogers. Aproape am uitat că acel costum...
- Nu îți face fundul să arate bine. - Nu ți-a cerut nimeni să te uiți.
- Arată ridicol. - Eu cred că arăți grozav, Căpitane.
În ce mă privește, ăsta este fundul Americii.
- Cine ia Bagheta magică? - Vine echipa STRIKE să o securizeze.
Vă putem scăpa noi de ea.
Chiar vă rog.
- Ai grijă cu chestia aia! - Dacă nu vrei să ți se șteargă memoria.
- Nu într-un mod amuzant. - Promitem să avem grijă.
- Cine sunt tipii ăștia? - Sunt de la SHIELD...
Ei bine, de fapt de la Hydra. Dar noi nu știam asta atunci.
Serios, nu știați? Adică, arată ca niște tipi răi.
Ești mic, dar vorbești zgomotos.
Cobor să coordonez misiunea de căutare și salvare.
Adică, sincer! Cum crezi că o să fii...
Taci.
În regulă, urmezi tu, micuțule. Acolo este piatra noastră.
În regulă. Trimite-mă acolo.
Hei! Amice.
Ce crezi? S-a atins maximum de capacitate.
- Coboară pe scări! - Da. Oprește-te. Oprește-te!
Să cobor pe scări. Să cobor pe scări!
În regulă, Căpitane. Sceptrul este în lift, tocmai trece de etajul 80.
Mă ocup eu.
- Îndreaptă-te către hol. - În regulă. Ne vedem acolo.
Proba este securizată. Suntem pe drum către dr. List.
Nu. Nu a fost nicio problemă, dle Secretar.
Căpitane. Credeam că coordonezi echipa de căutare și salvare?
Schimbare de planuri.
Hei, Căpitane.
Rumlow.
Tocmai am primi un telefon de la Secretarul de Stat. O să mă ocup eu de sceptru.
Dle? Nu înțeleg.
Am primit informații că s-ar putea încerca furtul lui.
Îmi pare rău, Căpitane.
Nu pot să-ți dau sceptrul.
- O să trebuiască să-l sun pe Director. - Este în regulă. Ai încredere în mine.
Trăiască Hydra.
Foarte multe scări!
Thumbelina, recepționezi? Văd premiul.
- Este timpul să acționăm. - Explodează bombele.
Asta este spray Axe?
Da, aveam un tub pentru urgențe. Liniștește-te.
- Putem să ne concentrăm, te rog? - Intru în tine, acum.
Pot să vă întreb unde mergeți?
Să luăm prânzul, apoi pe Asgard. Îmi pare rău, tu ești...?
Alexander Pierce. El e tipul... cel din spatele lui Nick Fury.
Prietenii îmi spun dl Secretar de Stat.
O să trebuiască să vă cer să-mi predați mie prizonierul ăla.
- Loki îi va răspunde direct lui Odin. - O să ne răspundă nouă.
Odin poate să aibă ce mai rămâne. Și o să am nevoie de servieta aia.
A fost proprietatea SHIELD de peste 70 de ani.
Predă servieta, Stark.
În regulă, mișcă-te, Stuart Little. Lucrurile devin imprevizibile aici. Haide.
Nu o să contrazic în privința cine are cea mai mare autoritate de aici, bine?
Îmi promiți că nu o să mori?
O să îmi provoci doar o aritmie cardiacă minoră.
Nu sună deloc a ceva minor.
Am nevoie de servietă.
Știu că ai multă autoritate. Eu spun doar...
Bine. Atunci dă-mi servieta.
- Jurisdicția ta... - Predă servieta!
- Haide! - Fă-o odată, Lang!
- Ia-ți mâinile de pe ea! - Pierdem momentul. Trage-mi siguranța!
Bine, acum!
- Stark? - Stark!
Uitați, are convulsii. Lăsați-i aer!
- Medic! - Medic!
Tipul ăsta are nevoie de ajutor!
Stark, dispozitivul tău de la piept?
Respiră! Respiră!
Bună treabă. Să ne întâlnim pe alee. O să iau ceva rapid de mâncare.
Fără scări!
O să fii în regulă, Stark. Rămâi cu noi!
O să încerc ceva, bine? Nu știu dacă o să funcționeze.
Da!
A funcționat grozav. A fost o nebunie!
Nu știam cum o să funcționeze.
- Servieta... - Servieta, este...
Unde este servieta? Unde este Loki?
Loki!
- Asta nu trebuia să se întâmple, nu-i așa? - Am ratat șansa.
Loki!?
Tony, ce se petrece?
Spune-mi că ai găsit cubul ăla.
Cred că glumești.
Îl văd pe Loki. Etajul 14.
Nu sunt Loki.
Și nu vreau să te rănesc.
Pot să fac asta întreagă zi.
Da, știu. Știu.
De unde ai asta?
Bucky... trăiește!
Ce?
Chiar că este fundul Americii.
- Te rog, te rog! - Îmi pare rău. Nu pot să te ajut, Bruce.
Dacă îți dau Piatra Timpului ca să ajut realitatea ta, o condamn pe a mea.
Cu tot respectul, nu sunt sigur că știința sprijină asta.
Pietrele Infinitului creează ceea ce tu simți drept curgerea timpului.
Dacă înlături una, aceasta curgere se ramifică.
Poate că asta aduce un beneficiu realității tale. Dar nu și noii mele realități.
În această nouă realitate ramificată,
fără arma noastră supremă în fața forțelor întunericului,
lumea noastră va fi învinsă. Vor suferi milioane de oameni.
Așadar, spune-mi, doctore. Știința voastră poate preveni toate astea?
Nu. Dar putem șterge asta.
Pentru că atunci când terminăm cu pietrele, le putem returna pe fiecare în timpul ei,
în momentul în care a fost luată. Așa că, cronologic...
În realitatea asta... nu a plecat niciodată.
Da, dar omiți cea mai importantă parte.
Ca să puteți înapoia pietrele, trebuie să supraviețuiți.
O să supraviețuim. O să supraviețuiesc. Îți promit.
Nu pot să risc această realitate pe baza unei promisiuni.
Este datoria Vrăjitorului Suprem să protejeze Piatra Timpului.
Atunci de ce naiba a dat-o Strange?
- Ce ai spus? - Strange. A dat-o.
I-a dat-o lui Thanos.
- De bună voie? - Da.
- De ce? - Nu știu. Poate a greșit.
Sau am greșit eu.
Strange trebuia să fie cel mai bun dintre noi.
Așadar, trebuie să fi făcut asta cu un motiv.
Mă tem că ai dreptate.
Mulțumesc.
Mă bazez pe tine, Bruce.
Cu toții ne bazăm.
Execută programul de diagnosticare.
Arată-mi fișierul ei de memorie.
Sire, fișierul apare încurcat.
A fost o amintire, dar nu a ei.
O altă conștiință îi împarte rețeaua.
O altă Nebula.
Imposibil.
Acest duplicat are o dată... nouă ani în viitor.
Unde este cealaltă Nebula?
În sistemul nostru solar. Pe Morag.
- Poți să o accesezi? - Da. Cele două sunt conectate.
Caută în memoria duplicatului Pietrele Infinitului.
Aceste pietre au fost în multe locuri diferite în decursul istoriei.
Istoria noastră. Așadar, nu sunt multe locuri convenabile unde să mergem.
Ceea ce înseamnă că trebuie să ne alegem țintele.
Corect.
Oprește imaginea.
Pământeni.
Răzbunători.
Nenorociți afurisiți. Ce este reflexia asta?
Mărește aici, Maw.
Nu înțeleg.
- Două Nebula. - Nu. Aceeași Nebula.
Din două timpuri diferite.
Stabilește cursul către Morag. Scanează memoria duplicatului.
Vreau să văd totul.
Doamnelor, ne vedem mai târziu. Duceți-vă.
Ce faci?
Ai face mai bine să lași furișatul pentru fratele tău.
Da, am ieșit doar la o plimbare și...
Ce porți?
Întotdeauna port asta. Este una dintre hainele mele preferate.
Ce este în neregulă cu ochiul tău?
Ochiul meu. Asta este din... îți amintești Bătălia din Haroquin?
Când am fost lovit în față cu un paloș?
Nu ești deloc Thor cel pe care-l cunosc eu, nu-i așa?
Ba da, sunt.
Viitorul nu a fost blând cu tine, nu-i așa?
Nu am spus că sunt din viitor.
Am fost crescută de vrăjitoare, băiete.
Văd mai mult decât văd ochii, iar tu știi asta.
Sunt din viitor!
Da, ești.
- Am mare nevoie să vorbesc cu tine. - Putem să vorbim.
Capul lui era acolo...
trupul îi era acolo...
Care era rostul. Ajunsesem prea târziu.
Stăteam doar acolo.
- Un idiot cu un topor. - Nu ești idiot.
Ești aici, nu-i așa? Căutând sfaturi de la cea mai înțeleaptă persoană din Asgard.
- Cred că da. - Idiot? Nu.
- Un învins? Absolut. - Asta este puțin cam dur.
Știi ce te face asta să fii?
Exact ca toți ceilalți.
Nu ar trebui să fiu ca toți ceilalți, nu-i așa?
Toată lumea eșuează cu privire la cine ar trebui să fie, Thor.
Măsura unei persoane, a unui erou
este cât de bine reușește să fie cine e.
Mi-ai lipsit foarte mult, mamă.
Thor! L-am luat!
Prindeți iepurele ăla!
- Mamă, trebuie să-ți spun ceva. - Nu, fiule. Nu trebuie.
Ești aici să repari viitorul tău, nu al meu.
- Dar asta este despre viitorul tău. - Nu este treaba mea.
Hei.
Tu trebuie să fii mama.
Am chestia. Haide, trebuie să plecăm.
- Îmi doresc să fi avut mai mult timp. - Asta a fost un cadou.
Tu o să fii bărbatul care ești destinat să fii.
- Te iubesc, mamă. - Și eu te iubesc.
Și mănâncă o salată.
- Haide. Trebuie să plecăm. - La revedere.
- Trei... doi... - Nu, așteaptă!
La ce mă uit?
Uneori durează o secundă.
Sunt încă vrednic.
Dumnezeule.
- La revedere, mamă. - La revedere.
Vino să-ți iei dragostea
Vino să-ți iei...
Așadar, este un idiot?
Da.
Ce este aia?
Unealta unui hoț.
Asta este partea în care ies țepușe, cu schelete la capăt și tot restul.
Despre ce vorbești?
Când intri fără drept într-un loc numit templul Pietrei Puterii,
or să fie multe capcane... Bine. În regulă. Du-te.
Nu am fost întotdeauna așa.
Nici eu așa.
Dar lucrăm cu ce avem, nu-i așa?
Să ne sincronizăm.
Trei... doi... unu...
Ai ucis miliarde de oameni!
Ar trebui să fii recunoscător.
- Unde sunt pietrele? - Nu mai sunt.
- Reduse la atomi. - Le-ai folosit acum două zile.
Am folosit pietrele ca să le distrug. Aproape m-a ucis asta.
Dar misiunea a fost înfăptuită. Întotdeauna va rămâne așa.
Eu sunt inevitabilul.
- Ce le-ai făcut? - Nimic. Încă.
Ei nu încearcă să oprească ceva ce fac în timpul nostru.
Ei încearcă să refacă ceva ce am făcut deja în timpul lor.
Pietrele...
Le-am găsit pe toate.
Am învins.
Am înclinat balanța cosmică pentru a fi în echilibru.
Asta este viitorul tău.
Este destinul meu.
Tatăl meu este multe lucruri. Dar nu și un mincinos.
Mulțumesc, fiica mea.
Poate te-am tratat prea sever...
Și asta este împlinirea destinului.
Sire, fiica ta...
Nu...
Este o trădătoare.
Nu sunt eu asta. Nu sunt. Eu nu aș putea niciodată...
Nu te-aș trăda niciodată. Niciodată.
Știu.
Și o să ai ocazia să dovedești asta.
Nu...
Știe!
Barton? Barton, recepție.
Romanoff? Recepție, avem o problemă. Haide!
Recepție, avem o prob...
Thanos știe.
Thanos...
Căpitane...
Îmi pare rău, amice. Avem o problemă.
Da, avem.
- Ei bine, ce o să facem acum? - Știi ceva? Mai scutește-mă, Steve.
Tocmai m-am lovit cap în cap cu Hulk.
Ai spus că avem o singură șansă. Asta, asta era șansa noastră.
Am încercat. S-a dus. Șase pietre sau nimic. Șase pietre sau nimic.
Te repeți, știi asta? Te repeți.
Tu te repeți. Tu te repeți.
- Nu! - Haide.
Nu ai vrut niciodată să "furăm timpul", apoi ai venit alături de noi...
- Am scăpat mingea. - Ai distrus "furtul de timp".
- Asta am făcut? - Da!
Mai este vreo altă opțiune cu Tesseractul?
Nu, nu, nu. Nu mai este nicio altă opțiune.
Nu putem face asta din nou. Nu mergem nicăieri altundeva.
Mai avem o singură particulă. De fiecare.
Asta e tot, în regulă? Dacă o folosim, la revedere. Nu mai ajungem acasă.
Da. Ei bine, dacă nu încercăm...
nici nimeni altcineva nu se va mai întoarce acasă.
Știu.
Mai este o cale. Să reluăm Tesseractul și să obținem particule noi.
O să mergem pe calea amintirilor. Instalația militară, Garden State.
Când au fost amândoi acolo?
Au fost acolo în momentul... Am o idee vag exactă.
- Cat de vagă? - Despre ce vorbiți?
Unde mergem?
- Știu cu siguranță că au fost acolo. - Cine?
- Ce facem? - Și știu de unde știu.
Prieteni, ce se întâmplă? Ce este?
Ei bine, se pare că improvizăm.
- Grozav. - Ce improvizăm?
Scott, du asta înapoi în baza noastră.
Să ne echipăm.
Ce este în New Jersey?
- 0-4, 0-4... - 0-7.
- Scuzați-mă...
1-9-7-0.
- Ești sigur? - Căpitane. Căpitane. Steve, scuze.
America. Rogers. Uite, dacă faceți asta,
și nu funcționează, nu vă mai întoarceți.
Mulțumesc pentru discursul încurajator, vorbarețule.
Ai încredere în mine?
Da.
Este decizia ta.
Să pornim.
New Jersey 1970
Hei, omule!
Faceți dragoste, nu război!
Evident, nu ai fost născut aici, nu-i așa?
Ideea de mine s-a născut aici.
Sigur. Ei bine, închipuiește-ți că ești SHIELD, conduci
o organizație de informații cvasi fascistă.
Unde ai ascunde asta?
La vedere.
Mult noroc în misiunea ta, căpitane.
Mult noroc cu proiectul tău, doctore.
Ești nou aici?
Nu chiar.
Te-am găsit.
Am reintrat în joc.
Arnim, ești acolo înăuntru?
Arnim?
Hei!
Ușa este în direcția asta, amice.
Da...
Îl caut pe dr. Zola. L-ai văzut?
Da, nu, dr. Zola... Nu, nu am văzut pe nimeni.
Scuze.
Te cunosc de undeva?
Nu, dle. Sunt un...
vizitator de la MIT.
MIT.
Ai un nume?
Howard.
Ei bine, o să fie ușor de amintit.
Howard...
Potts.
Ei bine, eu sunt Howard Stark.
Salut.
Rahat. Să nu tragi.
Da...
Arăți ca și cum nu te-ai simți bine, Potts.
Sunt bine. Doar... ore lungi.
Vrei să iei puțin aer proaspăt?
- Alo, Potts? - Da. Ar fi bine.
- Pe acolo. - Bine.
Ai nevoie de servietă?
Nu ești unul dintre distrații ăia, nu-i așa, Potts?
- Alo. - Dr. Pym?
La numărul ăsta ai sunat. Da.
Sunt căpitanul Stevens de la expediții.
- Avem un pachet pentru dumneavoastră. - Adu-l sus.
Ei bine, tocmai asta e chestia, dle. Nu putem.
Sunt confuz. Credeam că asta este slujba ta.
Ei bine, doar... Dle, cutia strălucește și...
ca să fiu sincer, unii dintre tipii de la expedieri nu se simt prea bine.
Nu știau despre ce e vorba, nu-i așa?
Ba da, știau. Mai bine ai veni aici jos.
Scuzați-mă. La o parte din drum!
Așadar, flori și varză acră. Ai o întâlnire romantică importanta diseară?
Soția mea urmează să nască.
Și... îmi petrec prea mult timp la birou.
- Felicitări. - Mulțumesc. Ține asta, vrei?
Da, sigur.
- În ce lună este? - Nu știu...
Este în momentul în care nu-mi mai suportă sunetul mestecatului.
Bănuiesc că o să mănânc din nou cina în cămară.
Eu am o fetiță.
O fată ar fi drăguț. Sunt șanse mai mici să devină exact ca mine.
Ce ar fi atât de groaznic la asta?
Să spunem doar că binele comun a fost rar depășit
de interesele mele personale.
- Nu i-am mai văzut pe acești doi bărbați? - Nu, și am memorie vizuală.
- Cei doi păreau ciudați. - Poți să-i descrii?
Ei bine, unul dintre ei avea o barbă hippie.
Hippie? Precum Bee Gees sau Mungo Jerry?
Cu siguranță Mungo Jerry.
Da, sunt Chesler. Am nevoie de fiecare polițist militar disponibil
la sub-nivelul 6. E posibil să avem o pătrundere neautorizată.
Așadar, cum stați cu numele?
Ei bine, dacă este băiat, soției mele îi place numele Almanzo.
Poate vreți să vă mai gândiți. Aveți timp.
Lasă-mă să-ți pun o întrebare.
Când ți s-a născut copilul...
- Ai fost emoționat? - Extrem. Da.
Te-ai simțit calificat?
De parcă ai fi avut vreo idee cum să umbli cu chestia aia cu succes?
Efectiv am învățat totul pe parcurs,
m-am gândit la ce a făcut tata și...
Tatăl meu rezolva toate problemele cu cureaua.
Am crezut că tata a fost dur cu mine.
Iar acum, privind în urmă, îmi amintesc doar lucrurile bune, știi?
- Spunea lucruri ciudate. - Da? Precum?
"Nicio sumă de bani nu a cumpărat vreodată o secundă de timp".
Un tip isteț.
A făcut tot ce a putut.
Lasă-mă să-ți spun. Acel copil nici măcar nu s-a născut încă
și aș face orice pentru el.
Mi-a făcut plăcere să te cunosc, Potts.
Da, Howard...
Totul o să fie în regulă.
Mulțumesc pentru tot...
ce ai făcut pentru țara asta.
Jarvis.
L-am întâlnit vreodată pe tipul ăla?
Întâlniți multă lume, dle.
Mi se pare foarte cunoscut.
Totuși, o barbă ciudată.
- Ești slabă. - Eu sunt tu.
Poți să oprești asta.
Știi că vrei asta.
Ai văzut ce se întâmplă în viitor?
Thanos găsește Piatra Sufletului.
Vrei să știi cum face asta?
Vrei să știi ce îți face ție?
Este suficient.
Mă dezguști.
Dar asta nu înseamnă că ești inutilă.
Cum arăt?
Vormir 2014
În circumstanțe diferite,
asta ar fi fost absolut super.
Pariez că ratonul nu a trebuit să urce un munte.
Tehnic nu este un raton, știi?
Indiferent. Mănâncă gunoaie.
Bine ați venit.
Natasha, fiica lui Ivan.
Clint, fiul lui Edith.
Tu cine ești?
Considerați-mă un ghid.
Al vostru și al tuturor celor care caută Piatra Sufletului.
Bine. Spune-ne unde se află. Apoi o să plecăm.
Ce bine ar fi dacă ar fi atât de ușor.
Ceea ce căutați se află în fața voastră...
La fel și de ce vă temeți.
Piatra este acolo jos.
Pentru unul dintre voi.
Pentru celălalt...
Ca să puteți lua piatra, trebuie să pierdeți ceea ce iubiți.
Un schimb etern.
Un suflet pentru un suflet.
Ce mai faci?
Iisuse...
Poate că inventează rahatul ăsta.
Nu. Nu cred asta.
De ce? Pentru că cunoaște numele tatălui tău?
Eu nu l-am cunoscut.
Thanos a plecat de aici cu piatra
și fără fiica sa. Nu este o coincidență.
Da.
Cu orice preț.
Dacă nu luăm piatra asta, miliarde de oameni rămân morți.
Știu.
Atunci cred că știm amândoi cine trebuie să fie.
Cred că da.
Încep să gândesc că am fost niște oameni diferiți, Natasha.
În ultimii cinci ani am încercat să fac un singur lucru, să ajung aici.
Doar despre asta a fost vorba. Să îi aducem pe toți înapoi.
- Nu deveni decentă acum cu mine. - Ce, crezi că eu vreau s-o fac?
Încerc să-ți salvez viața, idiotule.
Da, ei bine, nu vreau să faci asta, pentru că eu...
Natasha, știi ce am făcut.
Știi ce am devenit.
Nu judec oamenii după cele mai rele greșeli ale lor.
Poate ar trebui.
Tu nu ai făcut asta.
Ești o durere în coaste, știi asta?
Bine.
Ai câștigat.
Spune familiei mele că îi iubesc.
Spune-le singur.
Afurisită să fii!
Dă-mi drumul.
Nu.
Te rog, nu.
Este în regulă.
Te rog...
Nat!
Le-am luat pe toate?
Îmi spuneți că asta chiar a funcționat?
Clint, unde este Nat?
Știm dacă avea familie?
Da. Pe noi.
Ce?
- Ce faceți? - Tocmai i-am pus o întrebare...
Da, vă comportați ca și când ar fi moartă. De ce facem asta?
Avem pietrele, nu-i așa? Atât timp cât avem pietrele,
Căpitane, o putem aduce înapoi, nu-i așa?
Așa că încetați cu rahatul ăsta. Noi suntem Răzbunătorii, adunați-vă.
Nu o putem aduce înapoi.
- Ce... despre ce...? - Nu poate fi refăcut. Nu se poate.
Îmi pare rău, fără supărare, dar tu ești o ființă pământeană. În regulă?
Noi vorbim despre magia spațiului. Și "Nu se poate" pare foarte diferit, nu crezi?
Uite, știu că toate astea mă depășesc aici.
Dar ea tot nu este aici, nu-i așa?
- Asta spun și eu. - Nu se poate întoarce.
Sau cel puțin asta a spus tipul care plutește.
Poate vrei să te duci să vorbești cu el? Bine?
Du-te și ia-ți ciocanul, zboară acolo și vorbește cu el.
Trebuia să fiu eu cel mort.
Și-a sacrificat viața pentru piatra aia afurisită. A pariat cu viața ei pe ea.
Nu se mai întoarce.
Trebuie să facem ca asta să fi meritat. Trebuie să facem asta.
O să facem asta.
În regulă. Mănușa este pregătită.
Întrebarea este: "Cine o să pocnească naibii din degete?"
O să fac eu asta.
- Scuză-mă? - Este în regulă.
- Nu, nu, nu, nu. Oprește-te. Oprește-te. - Hei, hei...
Thor, așteaptă.
Încă nu am hotărât cine o să-și pună mănușa.
Îmi pare rău. Ce, așteptați să apară oportunitatea potrivită?
Cel puțin ar trebui să discutăm despre asta.
Uitați, dacă stăm aici și ne uităm fix la chestia aia nu o să-i aducă pe toți înapoi.
Eu sunt cel mai puternic Răzbunător, bine?
Așadar, responsabilitatea asta îmi revine mie.
Este datoria mea. Nu este că... Este... Oprește-te! Lasă-mă pe mine.
Lasă-mă pe mine să fac asta. Lasă-mă să fac ceva bun.
- Ceva măreț. - Uite...
Nu este doar faptul că mănușa asta canalizează
suficientă energie cât să arunce în aer un continent, dar îți spun
nu ești în condiția fizică necesară.
Ce crezi că îmi curge prin vene în clipa asta?
Cheez Whiz?
- Fulger. Fulger. - Da.
Fulgerul nu o să te ajute, amice.
Trebuie să fac eu asta.
Ați văzut ce i-au făcut lui Thanos pietrele alea. Aproape l-au ucis.
Niciunul dintre voi nu ați putea să supraviețuiți.
De unde știm că tu o să supraviețuiești?
Nu știm. Dar radiația este în cea mai mare parte gamma.
Este ca și cum...
am fost făcut pentru asta.
Putem începe, da?
Să facem asta.
Amintește-ți de toți cei uciși de Thanos acum cinci ani
și adu-i înapoi astăzi.
Să nu schimbi nimic din ultimii cinci ani.
Am înțeles.
Friday, fă-mi un serviciu și activează Protocolul 8.
Da, șefu'.
Toată lumea se întoarce acasă.
- Scoate-o. Scoate-o! - Nu, așteaptă. Bruce, ești în regulă?
Vorbește cu mine, Banner.
Sunt bine. Sunt bine.
Portalul deschis Origine: 2014
Bruce!
Nu-l mișcați.
- A funcționat? - Nu știm încă. Este în regulă.
Iubito.
Prieteni...
Cred că a funcționat!
Nu pot să respir. Nu pot să respir! Nu pot să respir.
Deschide. Deschide. Deschide.
Rhodey, Rocket, plecați de aici!
Grăbește-te! Grăbește-te!
Haide!
Rhodey!
SOS! SOS! Recepționează cineva? Suntem la nivelul cel mai de jos, se inundă!
- Ce? Ce? - Ne înecăm! Recepționează cineva? SOS!
Așteaptă! Sunt aici! Sunt aici, mă auzi?
Căpitane?
Fiica mea.
Da, tată.
Așadar, ăsta este viitorul. Te-ai descurcat foarte bine.
Mulțumesc, tată. Nu au bănuit nimic.
Aroganții nu bănuiesc niciodată nimic.
Du-te.
Găsește pietrele. Adu-le la mine.
Tu ce o să faci?
O să aștept.
Spune-mi ceva.
În viitor, ce se întâmplă cu noi doi?
Am încercat să te ucid.
De mai multe ori.
Dar în cele din urmă, am devenit prietene.
Am devenit surori.
Haide.
Putem să-l oprim.
Haide, amice. Trezește-te.
Asta e omul meu.
Dacă mai pierzi asta, îl păstrez.
Ce s-a întâmplat?
Ne-am pus cu timpul. Are tendința să se pună și el cu noi.
O să vezi.
Ce face?
Absolut nimic.
Unde sunt pietrele?
Pierdute pe undeva pe sub toate astea.
Tot ce știu este că el nu le are.
Să păstrăm situația așa.
- Știți că este o capcană, nu-i așa? - Da...
Nu-mi pasă prea mult.
Bine.
Atât timp cât suntem cu toții de acord.
Să-l ucidem așa cum trebuie de data asta.
Nu ați putut să trăiți cu eșecul vostru.
Unde v-a dus asta?
Înapoi la mine.
Am crezut că eliminând jumătate din ființele vii,
cealaltă jumătate va prospera.
Dar voi mi-ați arătat că asta este imposibil.
Atât timp cât vor exista unii care își vor aminti cum era,
întotdeauna vor exista unii care nu vor putea să accepte ce poate să fie.
Ei vor rezista.
Da. Suntem cam încăpățânați.
Sunt recunoscător.
Pentru că acum știu ce trebuie să fac.
O să distrug acest univers până la ultimul său atom.
Și apoi...
Cu pietrele pe care voi le-ați strâns pentru mine, o să creez unul nou.
Plin de viață,
dar fără să știe ce s-a pierdut, ci doar ce i s-a dat.
Un univers recunoscător.
Născut din sânge.
Ei nu or știe niciodată asta.
Pentru că voi nu veți mai fi în viață să le spuneți.
Ne vedem pe lumea cealaltă, omule.
Rezistați! Vin!
Hei...
Te cunosc.
Tată. Am pietrele.
Ce?!
Oprește-te.
Ne trădezi?
Nu trebuie să faci asta.
Sunt... asta.
Nu, nu ești.
Ai văzut ce am devenit.
Nebula, ascult-o.
Poți să schimbi.
Nu o să mă lase.
Nu!
Bine, Thor. Încarcă-mă.
Șefu', trezește-te.
Știam eu!
În toți anii mei de cucerire...
violența...
masacrul...
Nu a fost niciodată ceva personal.
Dar o să-ți spun acum...
ce sunt pe cale să fac micii voastre planete
încăpățânate și enervante...
O să savurez asta. Foarte, foarte mult.
Căpitane, mă auzi?
Căpitane, sunt Sam. Mă auzi?
În stânga ta.
Ăștia sunt toți?
Ce, voiai ai mulți?
Răzbunători...
adunați-vă.
Nu, nu. Dă-mi mie ăla.
Tu ia-l pe cel mic.
Hei!
Dumnezeule.
Nu o să crezi ce s-a întâmplat. Îți amintești când eram în spațiu?
Și m-am transformat în praf?
Probabil că am leșinat, pentru că m-am trezit și tu nu mai erai.
Dar era acolo Doctor Strange, bine? Și a spus:
"Au trecut cinci ani. Haide, au nevoie de noi!"
Apoi a început să facă chestia galbenă cu scântei pe care o face tot timpul...
Ce faci?
Asta este plăcut.
Gamora?
Credeam că te-am pierdut.
Nu... mă... atinge!
Prima dată ai ratat...
apoi le-ai nimerit pe amândouă a doua oară.
Asta este? Serios?
Alegerea era fie el, fie un copac.
Căpitane, ce vrei să fac cu chestia asta afurisită?
Du pietrele alea cât de departe posibil!
Nu!
Trebuie să le ducem înapoi de unde provin.
Nu avem cum să le ducem înapoi. Thanos a distrus tunelul cuantic.
Așteaptă!
Asta nu era singura noastră mașină a timpului.
A văzut cineva o dubiță maronie urâtă pe undeva pe acolo?
Da!
Dar nu o să-ți placă unde este parcată.
Scott, de cât timp ai nevoie să pui în funcțiune chestia aia?
Poate zece minute.
Pornește-o. O să-ți aducem pietrele.
Ne ocupăm de asta, Căpitane.
Hei.
Ai spus că avem o șansă de una la 14 milioane să învingem, da?
Spune-mi că asta este.
Dacă o să-ți spun ce o să se întâmple, nu o să se mai întâmple.
Ar fi mai bine să ai nu te înșeli.
Este distrus totul aici în spate.
Este... este mort.
- Ce? - Este mort.
Trebuie să îl conectez direct.
Unde este Nebula?
Nu răspunde.
Sire!
Clint!
Dă-mi-o mie.
Mi-ai luat totul.
Nici măcar nu știu cine ești.
O să știi.
O iau eu!
Activează uciderea imediată!
Să plouă cu foc!
Dar, Sire, trupele noastre!
Fă-o odată!
Mai vede cineva asta?
Mă descurc.
Mă descurc!
Bine, nu mă descurc.
- Ajutor! Să mă ajute cineva! - Hei, Queens. Capul sus.
Ține-te. Te-am prins eu, puștiule.
Hei! Mă bucur să te cunosc...
Dumnezeule!
Ce naiba este asta?
Friday, în ce trag?
Ceva tocmai a intrat în atmosfera superioară.
Da!
Danvers, avem nevoie de ajutor aici.
Bună. Eu sunt Peter Parker.
Hei, Peter Parker. Ai ceva pentru mine?
Nu știu cum o să treci prin toată armata aia.
Nu-ți face griji.
Are ajutoare.
Eu sunt... inevitabilul.
Iar eu...
sunt...
Omul de Fier.
Dle Stark?
Hei...
Dle Stark? Mă auzi?
Sunt Peter.
Am învins.
Dle Stark...
Am învins, dle Stark.
Am învins, și tu ai făcut asta, dle. Ai reușit.
Îmi pare rău... Tony.
- Hei. - Hei, Pep.
- Friday? - Funcțiile vitale sunt critice.
Tony.
Uită-te la mine.
O să fim în regulă.
Poți să te odihnești acum.
Toată lumea vrea un sfârșit fericit, nu-i așa?
Dar nu se întâmplă întotdeauna așa.
Poate de data asta.
Sper că dacă vă amintiți de asta,
o faceți în sărbătoare.
Sper că familiile sunt reunite,
sper că avem totul înapoi și ceva
ca o versiune normală a planetei a fost restabilită.
Dacă a existat vreodată așa ceva.
Dumnezeule, ce lume!
Universul, acum.
Dacă mi-ați fi spus acum zece ani că nu eram singuri,
cu atât mai mult în numărul ăsta mare...
Vreau să spun, nu aș fi fost surprins. Dar, haide, știți?
Aceste forțe epice ale întunericului și ale luminii intră în acțiune...
Și, la bine și la rău,
asta este realitatea în care Morgan va trebui să găsească o cale să crească.
Așa că mi-am făcut timp să înregistrez un mic mesaj
în cazul unei morți premature. A mea.
Nu că moartea, oricând, nu este prematură.
Chestia asta cu călătoria în timp pe care o să încercăm să o facem mâine
mă face să mă gândesc la supraviețuire.
Dar din nou, asta este misiunea unui erou. O parte a călătoriei este sfârșitul.
Nu știu de ce-mi fac griji. Totul o să decurgă exact cum ar trebui.
Te iubesc de 3.000 de ori.
Dovada că Tony Stark avea o inimă
Știi, îmi doresc să fi fost o cale
prin care o să o fi putut anunța...
că am câștigat.
Am reușit.
Știe.
Amândoi știu.
Ce mai faci, Squirt?
- Bine. - Ești în regulă?
Bine. Îți este foame?
- Ce vrei? - Cheeseburgeri.
Știi că tatălui tău îi plăceau cheeseburgerii?
Bine.
O să-ți dau toți cheeseburgerii pe care îi vrei.
Bine.
Așadar, când să ne așteptăm să te întorci?
- În legătură cu asta... - Thor. Oamenii tăi au nevoie de un rege.
Nu, au deja unul.
Asta este amuzant.
Vorbești serios?
Este timpul să fiu cine sunt decât
cine ar trebui să fiu.
Dar tu... ești o conducătoare. Asta ești.
Știi că aș face multe schimbări pe aici.
Mă bazez pe asta, Maiestatea Voastră.
Tu ce o să faci?
Nu știu sigur.
Pentru prima dată în o mie de ani, eu...
nu am niciun drum. Totuși, am cu ce să merg.
Mișcă-te sau pierzi, sac de păr.
Ei bine, am ajuns.
Copac! Mă bucur să te văd.
Măi să fie...
"As-Gardienii" galaxiei din nou împreună.
Unde mergem mai întâi?
Ca să știi, asta este în continuare nava mea. Eu sunt la conducere.
Știu. Știu. Desigur că ești.
Desigur.
Vezi tu, spui "desigur", apoi atingi harta.
Asta te poate face să crezi că poate nu realizezi că sunt la conducere.
- Quail, asta e propria ta nesiguranță. - Quail?
Bine?
Eu încerc doar să fiu de ajutor. Un ajutor.
- Quill. - Asta am spus și eu.
Ar trebui să luptați unul cu celălalt pentru onoarea de a conduce.
Sună corect.
- Nu este necesar. - Nu este.
Bine?
Am niște blastere, asta dacă nu vreți să folosiți cuțite.
- Da, vă rog, folosiți cuțite. - Nu, cuțite.
Eu sunt Groot.
Nu este necesar.
Nu ne vom lupta între noi cu cuțitele.
Toți știu cine este la conducere.
Eu.
Nu-i așa?
Da, tu! Desigur!
Desigur. Desigur.
Amintește-ți...
Trebuie să înapoiezi pietrele exact în momentul în care le-am luat.
Altfel o să pornești o grămadă de realități alternative neplăcute.
Nu-ți face griji, Bruce. O să tai toate ramificațiile.
Știți, am încercat.
Când am avut mănușa, pietrele, am încercat să o aduc înapoi.
- Îmi lipsesc, omule. - Și mie.
Știi, dacă vrei pot să vin cu tine.
Ești un om bun, Sam.
Totuși, asta trebuie să o fac eu.
Să nu faci nimic prostește până mă întorc.
Cum aș putea? Iei toată prostia cu tine.
O să îmi lipsești, amice.
O să fie în regulă, Buck.
Cât timp o să dureze asta?
Pentru el? Atât timp cât va fi nevoie. Pentru noi, cinci secunde.
Ești pregătit, Căpitane?
În regulă. O să ne întâlnim cu tine înapoi aici, bine?
Poți să pariezi pe asta.
Intrare în Tărâmul Cuantic. Trei... doi... unu.
Și întoarcere în cinci...
patru... trei... doi... unu.
Unde este?
Nu știu. A introdus bine perioada de timp. Ar trebui să fie aici.
- Ei bine, adu-l înapoi. - Încerc.
- Adu-l naibii înapoi. - Am spus că încerc!
Sam.
Du-te.
Căpitane?
Salut, Sam.
Așadar, a mers ceva rău, sau ceva a mers bine?
Ei bine, după ce am pus pietrele la loc, m-am gândit:
Poate că o să încerc o parte din viața aia despre care Tony
îmi spunea să o am.
Cum a fost asta pentru tine?
A fost minunat.
Sunt fericit pentru tine. Cu adevărat.
Mulțumesc.
Singurul lucru care mă îngrijorează este faptul că trebuie
să trăiesc într-o lume fără Căpitanul America.
Ei bine...
Asta îmi amintește...
Încearcă-l.
Cum se simte?
Ca și cum ar fi al altcuiva.
Nu este.
Mulțumesc.
O să fac tot ce pot.
De asta este al tău.
Vrei să-mi povestești despre ea?
Nu.
Nu, nu cred că o să fac asta.
Subtitrarea: Avocatul31
Sincro: tatae79@Lastfiles.ro