ГОЛЕМИЯТ ПЪТ /1930/
Превод и субтитри Веселин Каменов 1963, 080913
Режисиран от РАУЛ УОЛШ
Посвещава се на мъжете и жените, които вкараха
цивилизация в пустошта, и кураж в кръвта на децата си.
Дошли от севера, юга и изтока,
те се събират на брега на Мисисипи за завоюването на запада.
Чудя се какво ги задържа. - Спокойно, татко, скоро ще тръгнем.
Джон, нахрани ли кучетата? - Да, дядо.
Добре! Хайде, затягай го сега.
Ще ни закара дотам, дето отиваме.
Да, но къде отиваме? - Мамо, изясняват тоя въпрос сега.
Тате, избраха теб за водач. Защо не кажеш ти къде да идем?
Водач съм само на мисурийците, дъще.
Тук има семейства от всички обединени щати.
Не можем да ги чакаме вечно, татко. - Не, сине. Те се съвещават сега.
Ще ида да видя какво ще кажат.
Я вижте, това пък ако не е Брек Колман.
Как си, Зик? - Къде се беше скрил, момко?
Ходих към Санта Фе, Зик. Сега пристигам.
Ето го и Уинди Бил. Изглежда сте презимували добре.
Бе, Колман, най-често презимувам добре.
Тая година, като поникна тревата, бях наддал само 30 кила.
Ей, Баском, той може би ще ни каже къде има хубави земи.
Можеш ли да ни насочиш към втори Мисури някъде?
Мога. Обаче пътят дотам е дълъг и тежък.
Ще трябва да изминете 4000 километра.
Не, прекалено далече е. - Не е далече, ако ще ни хареса.
Това са земи отвъд Орегон. - Няма земя отвъд Орегон.
На запад от Орегон, е океанът. - Тези земи са северно от Орегон.
Колко души са се заселили там сега?
Индиански земи са. Освен траперите, друг бял не е стъпвал там.
В цялата област има само един търговски пункт.
Чий е? - На трапер от Мисури.
Господине, ще ми кажете ли това?
След като избрахте мен за водач, оставете ме аз да говоря.
Това е мечтата на мисуриеца.
Има две заснежени планини, чиито върхове се губят в небето.
А помежду им лежи голяма долина.
Езера и потоци навсякъде. Риба и дивеч.
Сьомгата в реките, е по-нагъсто от косове в сламен покрив.
Ще се наемеш ли да ни заведеш до тази долина?
Много бих се радвал,
но пътищата ни се разделят тук.
Имам работа, която ме зове на пътя за Санта Фе.
Каква работа е? - Трапер съм.
Сигурно има много кожи в земите отвъд Орегон.
Доста са. Но аз трябва да убия два скънка,
които са по пътя за Санта Фе.
Чакай. Как да намерим тая долина?
Уелмор праща волски керван, право при търговския пункт на Том Уилямс.
Това е първи опит изобщо.
Карайте след тях, и ако те успеят, ще намерите вашата долина.
И поздравете голямата бяла планина от мен.
Довиждане, Зик.
Тоя май ни разказа приказка.
Недей като някое прасе и ти.
Здравейте, г-жо Ригс. - Божичко!
Много добре изглеждаш, майко Ригс. - Отдавна не съм те виждала.
Ти все странстваш.
Да, скитам се.
Как са малките близнаци? - Малки ли? Боже!
Момичетата пораснаха, откак последно ги видя.
Не! Вкъщи ли са?
Милдред, е. Елиз отиде да гледа пристигането на корабчето.
Ще се разходя и ще изненадам Милдред. - Наистина ще ги изненадаш!
Брек, много се радвам, че те виждам!
Милдред, станала си 2 пъти по-голяма откак последно те видях.
Трябва да видиш Елиз. - Ще я видя, преди да замина.
Това е свирката на "Пинзи".
Виж каква тълпа.
Г-це Камерън, след няколко минути слизаме на суша.
Съберете си нещата. - Всичко е готово, г-н капитан.
Чуйте, защо не се откажете от този план и да се върнете?
Смятам, че няма къде да се върна.
Няма дом в Юга, който не би приел радушно дъщерята на полк. Камерън.
Едва ли можем да станем постоянни гости.
Трудна работа е животът сред дивата пустош.
Съзнаваме го, капитан Холистър, но семейството не трябва да се дели.
Хани иска да е със сестра си Рут, нали?
А и брат ни Дейв, е почти зрял мъж.
Рут е права, капитане. Камерън не бива да се делят.
А, тъкмо вас търсех.
Искам да поиграем пак на играта с черупките.
Имаш ли още пари? - Разбира се.
Това откъде взе? - От тъщата.
Даде ми го назаем, ама не знае.
Ще те чакам на долната палуба. Тръгвай.
Не забравяй, ще те чакам.
Още ли сте решена да бъдете упорита новозаселничка?
Да, г-н Торп.
Разказах ви за плантацията си в Луизиана.
Сигурно е прекрасно.
Г-це Камерън, тези земи и слуги са ваши… ако вземете и мен с тях.
Много ви благодаря, но вече ви казах, това е невъзможно.
Довиждане, г-н Торп.
Ако спечеля, за мен са, но ако загубя ще дам половината на тъщата.
Добър ден, господа. Ето ме и мен. - Здравей, Торп.
Е, Гъси, целта е да видиш неуловимото топче под черупките.
Ето. Ще бъде под една от тях.
Ето едната, втората и третата.
Разбъркваме ги малко, за да те объркаме. Избирай.
Чакай, ще ти покажа. Ето, залагам два долара.
Два долара. Дадено.
Винаги го правя за късмет.
Чакай. Ще ви покажа. Гледайте.
Видя ли, Гъси, ръката е по-бърза от окото. Успех следващия път.
Я чуйте, кой иска да купи чорапа на тъща ми?
Гъс.
Тук ли си бил?! Как така харчиш парите ми?
Но, майко, ще ти дам половината.
Дай ми парите ми. - Дайте й ги.
Побързай. Дай и останалите.
Г-жо, тези са си мои. - Това са моите пари.
Не, майко, тези са си негови.
Капитане, настоявам този мъж да ми върне парите.
Дайте ги.
Видя ли, майко? Нали ти казах, че ще спечелим?
Хайлазин такъв! Марш оттук! Ще ми харчи спестяванията!
Торп, слизаш от кораба ми.
Ако пак се качиш, ще те окова
и ще те сваля в Сейнт Чарлс на връщане.
Дейви, ще потърся г-жа Ригс, за която ни каза капитан Холистър.
Хайде, Хани. - Не. Ще остана с Дейви да гледам тук.
Да се грижиш за нея, Дейви. - Добре.
Веднага се връщам, Хани.
Хубаво градче, нали, майко?
Ужасно е! Погледни калта!
Чуй, майко, ще гледам да купя кон.
Хайде, ще ви пренеса там.
Да не си мокрите краката. Така. Тръгваме.
Стой тук, ще донеса и Аби.
Хайде, Аби. Не искам да си окаляш обувките.
Ха така. Хайде, тръгваме.
Стига се смя, Аби.
Готово. Чакайте тук. Ще донеса майка.
Хайде, майко. Ще те пренеса.
Хайде, майко. Давай, майко. Това е… - Ей! Какво се опитваш ти?
Майко, ще те пренеса, да не си мокриш краката.
Ти ли? Сама ще преджапам калта.
Добре, майко, но нека ти помогна. Ха така. Хайде.
Така, стъпи на дъската. Точно тъй, майко.
А, веднага се връщам.
Гъс!
Ъ, г-жо Ригс?
Да, г-це. Аз съм.
Аз съм г-ца Камерън. Капитан Холистър ме праща при вас.
Приятелка на капитан Холистър? - Да.
Заповядайте вътре. - Благодаря.
Да не си скъсате хубавата рокля на цепениците.
Колко приятно прохладно е вътре на сянка.
Седнете удобно, а аз ще ви направя чаша чай.
Много сте мила, г-жо Ригс. Благодаря.
Не! Какво… Какво си позволявате…
А, аз помислих…
Стана тъй, г-жо, взех ви за друга.
Чакайте! Така беше. Помислих ви за Елиз, г-це.
Да. И реших да я изненадам. - О, така ли?
Нека ви обясня.
Ако се спрете, ще ви обясня.
Какво има? Пребледняла сте.
А, нищо, г-н Торп. Наистина…
Явно има нещо. - Не, нищо. Една неприятна случка.
Ще поясня тази игра. - Няма какво да обяснявате.
Все пак ще поясня. - Струва ми се, че насилвате дамата.
Така ли ви се струва? - А как другояче?
Все ми е едно как ви се струва.
Но за мен е важно, как вие го схващате, г-це.
Сигурно не. Но щом засяга нея, настоявам за обяснение.
Тъй ли? Кажи си думата.
Господин Торп, моля да ме заведете при брат ми.
С удоволствие. Скоро ще те потърся.
Не съм труден за откриване.
Здравей, Хани. - Здравей.
Благодаря много, г-н Торп. - Бе удоволствие.
Като помисля, че тази каруца ще ви бъде дом в следващите 6 месеца.
А след това, колиба в пустошта.
Взела съм решение, г-н Торп.
Отиваме със заселниците.
Познавате брат ми Дейвид. - Да.
Здравей, Дейв. - Как сте?
Здрасти, момко! - Здравей, Зик. Здрасти, Бил.
Ей, Джак, разказвах ти за Колман.
Може да забие нож в ей такава цел, всеки път.
Залагам бизонска кожа, че не може да го забие в дирека зад теб.
Прието! Покажи му, момче.
Да си жив и здрав!
Виждал съм да го прави стотина пъти, нали, Бил?
Втора кожа ми дължиш, Джак.
Помниш ли, Бил, на Змийската река? - Помня, разбира се.
Момче, разкажи за Бен Гризуел.
Чух, че индианците го убили.
Само че не са били индианци. - Така ли?
Бели ренегати го убили. - Как така?
Ловувал вълци цяла зима. - Тъй ли?
Имал вълчи кожи за 2-3 хиляди долара. - Най-малко.
Бил нарязан и набучен със стрели.
Мязало на индианска работа.
Вълчите кожи ги нямало.
Ако намеря тия изверги ще ги навра в дупките им.
Идвай.
Лопес, кой е младокът с безбрадото лице?
Това е Брек Колман. Много е бърз с ножа.
Откъде е? - От равнините, от планините.
Живее с индианците. Забива нож в сърцето от 6 метра.
Най-точният стрелец в областта. Разбира от всичко.
Някой ден ще знае твърде много и няма да му е от полза.
Да. Добре.
Ако Бен беше жив, щеше да е на 72 сега, нали?
Индианци не са сторили това.
Били са бели изменници.
И са оставили следа.
О, ще кажа, че да.
Зик, кой беше оня мечок дето мина сега?
Това е Ред Флак. Той е воловар на Уелмор.
Ще кара кервана на Уелмор чак до Орегон.
Смяташ ли, че някога ще разбереш кой е убил Бен?
Възможно е някой мръсен койот да е оставил знака си там.
Здравей, Колман. - Здрасти, Уелмор.
Размислих. Ще стана съгледвач на кервана.
Това е слънчев лъч. Ще ти стисна ръката, дорде не си размислил пак.
Има ли добър шеф на кервана? - Ред Флак.
Едър грубиян, но може да смаже от бой и най-якия предател в равнините
без дори да се изпоти.
Това го може, а? - Флак ли? Ха!
С радост го прави. Но умее да води керван. Ето го, иде.
Е, Уелмор, готови ли сме за тръгване?
Сигурно сте се срещали и преди.
Не. - Смятам, че не.
Колман ще е съгледвач на кервана.
Разбираш, Флак,
че негова е последната дума по всички индиански въпроси.
Така ли? А кой ще има последната дума по командването на кервана?
Той знае, че ти си началника на каруците.
Да. И още нещо…
Трябва ли да глезя тъпите преселници като прекосяваме равнините?
Така ще е най-добре за тях и теб ако ви нападнат индианци.
Е, добре. Хубаво!
Изяснете му, че аз съм шефът на каруците.
О, той разбира това, Флак.
Струва ми се приятен човек.
Грубиян е, но е опитен шеф на керван.
Вероятно е.
Бая вълчи кожи сте купили тая година.
Да, доста търгувахме с ловците на вълци.
Флак ли ви продаде кожи?
Флак? Не. Май не е ловил вълци последната зима.
От кого купихте най-много кожи?
Един на име Лопес донесе преди месец кожи на стойност $ 5000.
Лопес, а? Май не го познавам.
Наех го за воловар на кервана.
Нае го, значи?
Ще се видим догодина.
И да си върнеш скалпа цял. - Добре. Довиждане.
Тъй ли? - Да.
Не знам ще преминат ли…
Уинди, ще съм съгледвач на кервана.
Добре. А, г-н Камерън, това е г-н Колман.
Здравейте, г-н Колман. - Приятно ми е.
Той е най-наясно с местата, където отивате
и какво ви е нужно. - Благодаря.
Уинди, прибери моя багаж с твоя и на Зик, чу ли?
Добре. - Кажи на Зик, че идвам и аз.
Добре, момко. - Г-н Колман, ще погледнете ли моя?
Добре. Да го видим. Къде е?
Ей там, г-не.
Хани, време е за урока по история.
Колко звезди има знамето? - Двайсет и шест.
А колко райета? - Трийсет.
Знаеш, че не е така. Тринайсет са. И какво символизират?
Първите 13 колонии. Запомни го.
Кой е открил р. Колумбия? - Това е нашата кола.
Г-н Колман, това е сестра ми Рут. - Робърт Грей.
Хани, не е безопасно да седиш на люлеещ стол,
като има определен човек тук.
Мисля, ще видите, че имаме всичко.
Достатъчно оръжия? - Карабина и ловна пушка.
А амуниции? - Доста има.
Ами… не виждам буре. - Буре ли?
Да, трябва ви буре с вода. Ще има дълги преходи без вода.
Знаех си, че нещо съм забравил. Ще ида да купя едно.
Добре.
Исках да ви кажа следното: Когато влязох…
Съседите имаха едно в повече. - Много си бърз, синко.
Ти знаеш ли, че не е зле да имате две бурета.
Що не намериш още едно? - Ще намеря.
Когато влязох в хижата на Ригс…
Това става ли? - А! Ами, става.
Буретата май растат по дърветата тъдява.
Г-н Камерън, кажете на сестра си да смени тая хубава рокля.
Няма да изкара много с нея.
Да, г-не. - Да си облече дрехи за път.
Ще надникнем и тук. - Имаме ремарке
в случай, че потрябва…
Той по ми харесва от г-н Торп.
Хани, да довършим урока по история.
А, знам как е. - Но ти няма…
Торп!
Торп, върни се на "Пинзи Бел" и се изпари.
Ако си тук, когато корабът потегли
момчетата ще ти измъкнат коня изпод теб = обесване.
Нямам намерение да оставам.
Ще бъда на Пинзи Бел като потегли. - Имай грижата.
Боже, не знам какво да те правя.
Да опитаме пак. Хайде. Стани.
Инат магаре, ако ти шибна един в суратя, ще рипнеш. Хайде.
Здравей, Гъс. Как му викаш на това нещо?
Казва се Джак. - Джак? А, да. Ама това е половината.
То е само наполовина кон.
Какво има? Не можеш да го вдигнеш ли?
Не знам. Дърпам, ама не става.
Чакай, чакай. Хрумна ми нещо.
Я кажи що му рече?
Казах му виц за тъщата.
Гъс! - Чакай. Ето ти я - иде.
Гъс, какво е това?
Новият ми кон. Таман го купих.
Купи го? - Да.
Я кажи…
Не бях аз, майко. Мулето беше.
Тоя ром е за вас и мен, а? - А, грациас.
Я, ама това е Бил Торп, а?
Все мислех, че са те обесили и заровили преди години.
Още не ми е дошло времето, Флак. - Да.
Но изглежда наближава.
Защо?
Обещаха ми да ме обесят, ако не се махна с "Пинзи Бел".
А капитанът ми обеща да намажа въжето ако се кача на кораба.
Няма де да се дяна.
Чини ми се, че стреляш денем
кога гледат много хора, а?
Щом ни можеш да заминеш, ни да останеш
що ще правиш? - Винаги съм успявал да се измъкна.
Чини ми се, дека си роден да бъдеш удавен.
Хайде, Зик. Зарежи тая шльокавица
и да излезем на слънце. - Добре, едрия.
Дръж се сега. - Не ме оставяй.
Сбогом, приятели. Ще се видим догодина.
Още ли те бива с пищоля както преди?
Забивам пирон от 30 крачки. - Аха.
Щом ни можеш да заминеш,
ни да останеш…
няма да е лошо да дойдеш с мен.
Струва ми се разумно. - Да.
Накъде пътувате? - Абе, нали е някъде другаде,
където не те чака примка?
Здравей, Брек. - Уинди, спипах го да пие при Джо.
Ей, Уинди, сега за последно виждаш цивилизация.
Струва си опита. - Ей! Върни се тук, чу ли?
Да си довърша с Уинди.
Това ти се полага, дето не пиеш с мен.
Ще пия на следващата ти сватба. - Да!
Уинди… направи малко от ония, с устата, а?
А, това е старо. Не. Нещо ново.
Койот.
Това не е койот.
А това! Хей!
Хей, убивал ли си умрял индианец? - Не, никога не съм убивал умрял.
А преди да са умрели?
Не. Разбирате ли, индианците са ми приятели.
Което знам за горите, от тях научих.
Научиха ме да проследявам по листата
и как да слагаш нишан на дърво та да не се затриеш в гората.
Научиха ме как да се заровя в снега за да не замръзна във виелица.
Научиха ме как да паля огън без кремък дори.
Как се прави това?
Научиха ме да правя отлични лъкове и стрели.
А научиха ли те как да правиш индианчета?
Не, това си е тяхна тайна.
Е, момчета, най-хубаво да тръгваме.
Господи, Отче наш
както седиш високо и гледаш отгоре, нас бедните смъртни
прости греховете ни.
Ще поведа тези хора в пусти и опасни земи.
Дай ми сила и мъдрост, Боже, да ги преведа.
Къде ми са стъпалата? - Майко, всичко прибрах в каруцата.
А как да се кача, глупако?
Ще ти покажа. Стъпи тук.
Така. Чакай, ще те вдигна. Така… хайде горе.
И другия крак. Нагоре, майко. А така.
Чакай, майко. Седиш на главата ми. Моля те… Готово.
Качвайте се, хора. Тръгваме.
Качвайте се, тръгваме.
Тръгваме на път.
Изтегли!
Изпей ни песен! - Добре.
Тръгнахме. - # Кракът на Сам е дървен до коляно
# Кракът на Сам е дървен под коляното
Стой, муле!
Нищо! Ще ходя пеш, Негодно. Хайде.
Искате тия торби, нали?
Говеда за продан.
Време беше да тръгнем. - Да.
Уили!
Хайде, Уили. Напред!
Хайде, дий!
Хайде, дий! Дий де!
Давай! Изнасяй се!
Прерийните кораби пътуваха на запад.
Молеха се за мир, но бяха готови за бой.
Ужасно ме уморяваш. Отивай там!
Омръзна ми това!
Отивай там!
Я върви тук!
Там върви! Хайде! Давай!
Здрасти, Дейв. - Здравей, Колман.
А, г-це Камерън,
радвам се, че сте ме послушала да запазите красивата рокля.
Толкова сте хубава с нея, жалко ще е да я развалите.
Търсите ли някого?
Хани, един кавалер никога не идва в дома на дама, ако не е желан.
Тук, наш дом са каруците.
Конче, има предвид нас.
Хайде, Негодно. Какво има? Идвай, Негодно.
Здравейте. - Стой! Чакай, чакай.
Стой. - Влизай в пътя.
Хайде! Дий!
Стой. - Хайде. Влизай в пътя!
Хайде, Негодно. Насам.
Върви!
Стой. Чакай малко, Негодно.
Хайде, Негодно. Хайде, Негодно. Хайде.
Какво мислиш за този Торп?
Виждал съм това врекало някъде преди.
Не си спомням къде.
Сегиз-тогиз ти хвърля убийствен поглед, момче.
Сблъскахме се още първия ден. - Тъй ли?
Не е заселник. - Не.
Не е и биволар. Чудя се защо идва.
Идва с нас зарад онуй момиче Камерън.
Още съм озадачена, г-н Торп
защо идвате тук, вместо да се върнете в плантацията си.
Казах ви защо идвам.
Подтикнах капитан Холистър, стар мой приятел
да ме остави на брега и ви последвах.
Да, това ми казахте,
но се боя, че сте ласкател. - О! Кълна се в честта си, не е така.
Имаш ли тютюн за дъвкане?
Ей, Лопес! Тютюнът ще стане кът по-натам.
Ще се върна при Уинди Бил и ще ударя едно за отскок.
Казваш се Лопес, а? - Да, аз съм Лопес.
С Флак сте добри приятели ми каза той.
С Флак сме приятели, 12, 15 години.
Вълци ли ловихте последната зима?
Не, не, не. Лов на вълци не хубав работа. Няма пари.
Значи не сте убили много? - Не, не много.
Странно. Уелмор рече, че сте му продали повече кожи от всеки друг.
Не. Сигур е говорел за друг. Не за мен.
Няма значение. Ще се виждаме.
Вагабонтин такъв.
Флак.
Добър екип воловари, Флак.
Онзи, Лопес ми се вижда добър работник.
Разбира се. Лопес умее да ги кара.
С него сте стари приятели, а?
Кой? Лопес и аз?
Не. Не го бях виждал преди да се включи в кервана.
Объркал съм се.
Ах, Лопес.
Не ми харесва тоя Колман. - Тъй ли?
Ако пита за мен, кажи му, че не си ме виждал никога
преди да се включиш в кервана.
Много късно. - Що?
Току-що говори с мен и му рекох, че сме стари приятели.
Какво? Що имаш под шапката вместо акъл?
Не ти требе акъл, кога имаш това.
Сега говориш разумно.
Хайде, бе. Хайде. Дий.
Керванът спира. Някои танцуват, щото знаят какво ги чака, и да забравят.
Други - в блажено неведение. - Партньор си избери, танцувай.
Първата двойка надясно и следвай сигнала.
Готови за разходката назад.
Първата двойка надясно и следвай сигнала.
А сега - в кръгове.
Партньора си хванете и разходете се назад.
Първата двойка надясно и следвай сигнала.
Тя може да не му говори
ама ще танцува с него, а?
Чудесен танц. - Следващият, и чакай сигнала.
И прекрасна нощ.
И прекрасно момиче.
Сега имаш шанс. Иди и му я измъкни.
Искам да танцуваме. - С удоволствие, г-н Торп.
Я, Зик. - Здравей, момко.
Торп ми взе партньорката и ме остави да танцувам сам.
Слушай, преди минута се сетих
къде съм виждал тоя Торп. - Къде?
Лагеруваше край Симарон с Флак и Лопес. Стари приятели са.
Сигурен ли си? - Напълно. Дръж го под око.
Изморих се. Ще си ида в каруцата.
Разбира се. Ще ви изпратя дотам.
Като помислиш, същата луна грее над старата ми плантация в Луизиана.
Нужна й е само красива жена да властва там.
Някой ден ще я намерите. - Намерих я, Рут.
Моля ви, г-н Торп. Казах ви вече
не може да има щастие без обич. - Любовта ще дойде.
Рут… - Много съм изморена, г-н Торп.
Ще си лягам. Лека нощ. - Лека нощ.
Навлизаме в опасна територия, Флак,
ще ида до селата на поуни да взема съгледвачи индианци.
Тъй ли? Вероятно ще си изгубиш скалпа там.
На бас две вълчи кожи, че ще си го върна с мен.
Колко дни ще отсъстваш, Колман?
Три-четири дни, може и седмица.
Толкова скоро? Помислих, че изобщо няма да се върнеш.
И защо си помисли това?
Ами, след като ти отнех тъмнооката хубавица
реших, че може да офейкаш.
Чуй, Торп. Никога не зарязвам работа на средата на пътя.
О, да, точно така.
Но след като момичето зареже теб насред пътя…
Я повтори, г-н Торп!
Вече знам кой си…
и знам защо си се махнал от Симарон.
Няма нужда приятели да се карат помежду си.
Приятели? Много широка примка хвърляш.
Не забравяйте, и тримата
не съм ви приятел.
Да. Остави го да те уплаши.
Не е така. Само глупак се натиска за кавга
кога другия му натиска нож. - Да. Добро извинение.
Вълчи кожи, а?
Какво значи това? - Нищо не значи.
За мен не, но за теб - да. - Тъй ли? Отде ти хрумна това?
Когато спомена вълчи кожи, ти погледна сякаш ти е забил нож.
Не беше баш лице на покерджия.
Ами? И какво от туй?
А, нищо.
Ама почвам да схващам защо не ви харесва Колман.
Чао, Уинди.
Зик, ще се видим в щастливите ловни полета, ако не по-рано.
Успех, момко. - Довиждане.
Е, г-це Рут, имам добри новини за вас.
Какви? - Ще отсъствам малко. Ще разузная.
Не е ли опасно в откритата местност?
Не. Любимо ми е…
особено сега, пролетес, когато всичко е тъй радостно.
Има едни дървета… големи, високи борове…
извисяват се нависоко, сякаш искат да минат през вратите райски.
А има и ручеи, водата им се усмихва по цял ден.
Но най-много ми харесва нощта
да лежа там под одеялото от звезди
а старата луна да ми се усмихва.
И щом погледнеш нагоре, тя си е там
сякаш те пази, като майка над младенеца си.
Понякога е тъй красиво, че само си лежа там и слушам.
Птичките пеят, ручеи ромолят…
а вятърът сякаш тананика през гората
като църковен орган.
Винаги ми е харесвало.
Но този път май ще бъда самотен.
Знаеш ли, свикваш да има някой, който не те харесва.
И когато не са наблизо, ти липсва тяхното нехаресване.
Затова смятам, че ще бъда самотен.
Но ще си мисля за вас.
Сбогом.
И гледай да не си загубиш скалпа!
Зик, той кервана ли оставя? - Да, г-це. Отива в селата на поуни.
Колко далече са? - Почти 150 километра.
Не е ли опасно? - Може да загуби скалпа дорде стигне
но стигне ли селото, няма страшно. Не се притеснявайте, г-це.
Че защо ще се притеснявам аз?
Не знам, г-це. Не знам. Но тъй ми се стори.
Хич даже. Той не ми е никакъв. - Не. Не, разбира се. Лека нощ.
Лека нощ, Зик.
Ей! Най-после се върна, а?
Да. Има много следи от бизони
ще ида да набавя прясно месо. - Че кой те спира?
Ще се видим при брода.
Лопес! Лопес! Торп! Елате тук.
Двамата чакахте възможност. Ето я.
Идете на лов за бизони. - Аз? Не.
Убил съм стотици бизони. Защо да ходя?
Обери си паяжините от ума!
Има предвид, Лопес, че може да намерим по-хубав дивеч.
Следете го, доде се раздели с поуните
и тогава го ударете в гръб.
Вървете.
Ей, заселници! Елате тук! Елате!
Баском? - Да.
Баском! - Да!
Ще изтикам конете и говедата право напред.
Оставете само впрегнатите в каруците.
Нагазите ли във водата
всеки човек и всяка твар ще се оправят сами.
Махайте се оттук! Махайте се! Хайде! - Г-н Флак.
Г-н Флак, как да преведа мулето си Негодно?
Накарай тъща си да го язди.
Г-н Баском. - Да?
Г-н Баском, не ми харесва този.
От тия е, дето ще те потупат по гърба и после ще се присмиват зад гърба ти.
И още нещо. - Да?
Ако имаше тъща като моята, никога нямаше да се засмее.
Ловът беше много успешен.
Убихме нашия бизон.
Месото взехте ли?
А, добре. Добре!
Тогава най-добре да се махаме.
Осакатен от реката, пострадалият керван
спира за ремонт и да сбере сила.
Сваляй ботушите.
Виждам, че си се окъпал. - А, да, да.
Има ли… чашка уиски?
Не, оставих стомната си… скрих я в каруцата на Камерън.
А къде е малката ми красавица? - Тя е… тъдява някъде.
Е, вече е само на твое разположение що ще я чиниш?
Мисля да я върна и настаня в плантацията си.
В плантацията си, а?
Лопес, той толкова вика за тая негова плантация
че сам повярва в нея.
Как? Сеньор Торп няма ли плантация?
Плантация! Ха! Ти имаш само едно мърляво тесте карти
и то нечестно.
Зик. - Да?
Колман го няма от два дни. - Да. И аз се притеснявам за това.
Орлова опашка казва, че последно го е видял да отива към влака.
И още нещо… сем. Камерън още не са преминали.
Не. Ще ида да видя защо се бавят.
Да. Да им помогнем да минат. - Да. Хайде.
Мисля, че можем…
Таман се чудехме какво е станало с теб. Де ти коня?
Стъпи в дупка на прерийно куче и си счупи врата.
За малко да счупи и моя. - Пострадахте ли?
Не. Бях припаднал за известно време.
Ще сложа това в каруцата ви и ще ви помогна да минете.
Флак каза, че може да ползваме само водещите коне.
Флак ли? Какво разбира той от вода? Никога не се е къпал.
Малчо!
Ето я каруцата на Камерън.
Ще поздравя малката женичка. - Ще поздравиш, а?
Ние с Лопес ще поздравим стомната.
Оттук ти ги води, Дейв. Плитко е.
Добре, Брек. - Аз ще си взема седлото.
Добре.
Дий! Хайде, Малчо!
Хайде!
Хайде, Малчо! Хайде! Излизай там!
Стой! Стой!
Тъкмо идвах да ви помогна.
Благодаря. Помогнаха ни. - Помогнаха ви? Кой?
Какво става, Лопес? Призраци ли видя? - Аз? Не, не.
Вкарай я в корала, Дейв. - Добре.
Дий! Хайде де! Тръгвайте!
Теглете!
С вас тримата ще си поприказвам после за някои неща.
Здравей, момко. - Здрасти, Зик.
Що стана? - Кончето стъпи в дупка на куче.
Ами? Сигур прерийно куче ти е простреляло седлото и коня, а?
Нейтчи!
Кой отсъстваше от лагера, Зик?
Торп и Лопес се върнаха нощес
и рано заранта пратиха каруца за месото.
Бе… добре сте оплескали нещата.
Няма такова нещо!
200 метра бягане е доста нещо за пресечен терен.
Пък и има още дни пред нас.
Не се залъгвай.
Ето го, ето го.
Флак, индианците пращат димни сигнали от няколко дни.
Да, видях ги.
Аз ще разузная с поуните на няколко мили.
Давай. Никой не те спира!
Не, но по-добре дръж Торп и Лопес тук.
Защо? - Имам чувство,
че ако някой от тях излезе от лагера
повече няма да се върне. - Какво имаш предвид?
Точно каквото прозвуча. - Ей, я виж, виж там.
Индианци?
Лопес, стреляй с дългобойната пушка по тях.
Не стреляй!
Шайени са. Искат да преговаряме.
Мен ми се чини, че са с лоши намерения.
Ще бъдат, ако стреляме срещу тях.
Ще значи война. Ще ида да поговоря с тях.
Давай, върви. Може пък да не се върнеш.
Виж как чудато се държи коня му. - Да. Язди на зигзаг.
Това е индиански знак, че иска да преговаря.
Ето го и вожда, отива да го срещне за разискване.
Зик! Баском!
Хау.
Това е Черния Елен, мой стар приятел.
Мир ли искат или война?
Мир, стига да преминем през земите на шайените
без да спираме и да се заселваме.
След като ще сме приятели
вероятно ще доведат тук семействата си да просят.
Нагостете ги добре, бъдете учтиви и няма проблеми.
Добре. - Хубаво.
Вече няма да имаме неприятности.
Да. Да. Да.
Зик, какво каза той за мен?
Казва, че Колман те иска за жена.
Да.
Да. И казва, че Флак или Торп ще те вземат.
Флак или Торп? Защо? - Ами, Флак има много коне.
Г-це Рут, не бива да яздите тук сама толкоз далеч от кервана.
Защо?
Защото са опасни земи и всичко може да се случи.
Едва ли ви е грижа. - Грижа? Мен?
Защо да ви е грижа?
Чуй, момиче, ако ти се случи нещо, все едно да ми хвърлят сърцето на въл…
Какво става…
Спокойно. Това е Черния Елен с някои от воините му.
Колман скуо. Колман скуо.
Казва, че съм ваша скуо. - Май натам бие.
Кажете му, че не ме искате за ваша скуо.
Досега не съм казвал лъжа на Черния Елен.
Той знае, че не лъжа. - Какво искате да кажете?
Няма да е вярно, ако му река, че не ви искам.
Случайно ви искам.
И решихте да ми го кажете пред всички тези диваци?
Бих ви го казал пред целия свят.
Стига с тази глупава шега.
Хей! Ето, повалихме едно.
Тук има още. Да ги отсечем.
Добре, почваме.
И това замина!
Това е. Готово. - Още едно.
Вървете тук. Хей.
Натам. Вървете.
Да. Дано не ни чакат неприятности напред.
Пред тях пропаст, наоколо каньони, пътят е блокиран
но с въжета, мускули и решимост, големият поход продължава!
Помогни им… да спуснат тия неща, на тези, които се спускат.
Хайде. - Здраво се дръж.
Добре.
Ще се справиш.
Дръж се, момче.
Поеми Хани оттук надолу, Дейв. Малко по-лесно е.
Дръж се. - Добре, Брек.
Внимателно с нея, Дейви. - Г-це Рут, дръжте се за мен.
Прегърни ме през врата, Хани. - Малко по-силно.
По-силно.
Малко по-силно.
Спускайте го. Хайде, мъже.
Побързайте.
Дръжте се. Да ги караме по двойки.
Добре ли си, Хани?
Доста лошо място, нали, Брек?
Да, ама на мен ми хареса.
Дейви, да видим спуснаха ли каруцата ни. Ела, Хани.
Благодаря, Брек.
Бре да се не знае!
Най-после видях това моме да те прегърне през врата.
Да, ама се пусна веднага щом стъпи на сигурна почва.
Знаеш, че не я е еня за мен, Зик.
Бе, никога не мож позна какво изпитва жена, по това как се държи.
Всичките са гатанки, вси'те, и трябва да ги разгадаваш.
И както и да гадаеш, ще сгрешиш.
Така както спущат някои каруци
ще ги разбият.
Задръжте!
Ха-ха! Що ти рекох? Да се мащаме оттук, дорде не са ни утрепали.
Задръжте!
Зик, чу ли ужасния трясък? - Дали го чух? Видях го.
Така ли? - Беше твоята каруца!
А тъща ми беше ли вътре? - Не, не беше.
О, жалко. - Какво каза?
Рекох, "Радвам се".
Късмет имаш, че не бях, куче. - Как така?
Понеже бях с жена ти Сара и тя роди близнаци.
Близнаци? И двете ли са мои? - И двете.
Момчета ли са или момичета? - По едно от всяко!
Зик, аз съм татко. Майко, аз съм татко.
Тате, аз съм мама.
Получих две наведнъж. - Да. Да пием за щастливия случай.
Чакай. Два случая са. Ще пийна две.
Дай дамаджанката. Ще си сръбна и аз.
Още три.
Дай! Дий!
Последният форт, повратната точка за слабите;
отправното място за силните.
Стой!
Я, кой би предположил?
Те ти го Брек Колман. - Здрасти, Джим.
Откъде идеш, момко? - Чак от голямата река.
Флак.
Колко още ще лагеруваме тук?
Колкото трябва, за да поправим каруците.
Баском, кажи на твоите преселници
че има 800 километра пустиня пред нас
и тия, дето не им харесва туй
сега е моментът да се връщат.
Да, г-не, свинското е почти готово.
Резни ми едно парченце!
Бягай оттук.
Хубав къс говеждо.
Донеси го тук.
Неприятно е да те гледам как вършиш слугинска работа.
Ех, да бяхме в моята стара плантация в Луизиана…
щяха да ти прислужват дузина слуги.
Да се върнем.
Да се върнем, г-н Торп? Защо…
Хани, нали ти казах да стоиш по-далече от огъня?
Да. И ми каза да не седя на люлеещия стол, когато Брек Колман е наблизо.
Здравей, Колман. - Здрасти, Дейв.
Ти уби тия пуйки. Няма ли да помогнеш да ги изядем?
Не. Аз тъкмо вечерях с Баском.
Съжалявам, Брек. - Ще ида да потърся Зик.
Коя беше тая, Уинди?
84-та. - Ето я и 85-тата.
Здравей, Зик. Уинди. - Здравей, момко.
Надушвам, че готвят пуйка.
Само това получих - миризма.
Дай малко палачинки.
Ей тъй се прави, Гъси.
Ръката ми се умори. Опитай ти. Ще донеса ведро вода.
Това е лесно. Мога го и аз.
Гледал съм Зик да го прави, доде му се откачи ръката.
Да. А някой ден тъщата ще приказва толкова много
че ще й се откачи ченето.
Момче, не бих позволил на тъща ми да ме командари така.
Дръж се с нея като мъж. Накарай я да сведе поглед, момче.
Ако бях аз, щях да й дам да разбере.
Приказките ти са вятър работа!
Дърт пор такъв.
Сега говорих с трапери, дошли от югозапада.
Казаха, че страната, която наричат Калифорния, е прекрасна.
Да, и аз така чух.
Защо не дойдеш с мен в такава страна?
Там ли отивате? - Ако ти дойдеш с мен.
Ами плантацията ви в Луизиана?
О. Ами…
Ако ни хареса повече Калифорния
можем да продадем имота ми и да си купим обширни земи там.
Комплимент е да ми предложите всичко това, но няма как.
Отивам при Дейви.
А, Дейв. Дейв, ела насам.
Черния Елен каза, че със сестра ти сте били тъй добри към него
като дошъл на гости, че иска да ви дари тия понита.
Много мило, Зик, но не можем да им вземем конете.
Можете бе. Те имат стотици.
Иска да му покажеш къде да ги остави.
Иди и ги добави в стадото си.
Зик, дърти лъжецо,
тоя индианец купува сестрата на Камерън за скуо на Колман.
Харно де, защо не?
Значи Колман си купува скуо, а?
Зик, мустакати Купидоне!
Отвращавам се дори да те видя!
Какво съм сторил? - Направи ме посмешище на равнините.
Аз? - Кой друг иска да ме купи като скуо?
Засрами ме пред всичките.
Моме, въобразяваш си. - О… Ах!
Зик все ми казваше, че жените са адски странни.
Г-н Торп, размислих.
Ще дойда с вас в Калифорния ако тръгнете веднага.
Веднага? Ами, да, да.
Веднага ще се приготвя.
Хубави афери забърка.
Тоя Торп не е това, за което се представя.
Решила съм, Дейви, отиваме в Калифорния.
Къде е Флак?
Дойдох да ти кажа довиждане. - Довиждане? Къде отиваш?
Ще си взема екипа и ви оставям тук.
Екип ли? Ти имаш само кон и два пищола.
Не, екипа на Камерън вече е мой. - А, тъй значи?
Да, отиваме в Калифорния…
и си взимам нежно сбогом. - Без тия!
Не? - Не! Защо мислиш те подпомагах, а?
Досега, ти беше провал.
Един опит - един пропуск. - А, той вече не ми пречи.
Но пречи на мен. - Отстрани го сам.
Ще ми се да го смажа от бой.
Искам да го скърша надве като…
Че защо не?
Не съм против юмруци, крака или дори пищол.
Обаче как хвърля ножа…
А защо аз да рискувам?
Защото си точен стрелец.
И ще останеш с нас.
И ще докажеш колко си добър
преди да заминеш оттук. - А ако не го направя?
Ако не го направиш ще кажа на малката женичка
че те чака бесило с широка примка
във всеки речен град.
Торп, свърши си работата преди да напуснеш форта.
Здрасти, Хенри.
Как е, Колман? - Наред.
Слушай, Черния Елен ми каза, че всички индианци от запада
се събирали, да ви попречат да преминете.
Казаха ми.
Черния Елен и шайените отиват на запад
да се съвещават с шошоните.
Черния Елен ми каза, че почти сигурно
шайените ще обявят война по-късно. - Вероятно.
Пит Рубидо питаше за теб преди време. - Пит? Къде е той?
Лагеруваше татък пролетес с новата си индианка.
Ще ида дотам да го видя.
Хенри, ще сложиш ли нов ударник на тая пушка?
Дадено, момко. - И нова пружина на спусъка на пищола.
Добре. - Оставям ги при теб, доде видя Пит.
Ще са готови като се върнеш.
Ще съчетаем тази влюбена, предана двойка
в свещен брачен съюз.
Хенк Гинис, взимаш ли тази жена
за законна своя съпруга? - Да.
Абигейл Ванс, взимаш ли този мъж
за свой законен съпруг?
Взима го!
Ей, Флак. - Да?
Помниш, че Колман ти каза, че ако Лопес
или Торп се запилеят из храсталака
че едва ли ще се върнат? - Да!
Изблъфира нещо. Какво има?
Ами, Торп се запилял и повече няма да се върне.
Ами? - Няма.
Върнал се е в старата си плантация.
Да.
Е, вече няма да ходиш в Калифорния с Торп.
Защо? - Срещнаха се с Колман в храсталака
и Колман го уби.
Сигурен ли си? - Чух изстрела
и видях Колман да стои над него.
Устройва ме и мен.
Значи и на убийство е способен.
Обявявам ви за съпрузи
и дано живеете мирно и щастливо.
Станало е убийство. Станало е убийство!
Убийство? Къде, момиче? Кой?
Колман срещнал г-н Торп в шубрака и го убил!
Сериозно обвинение. Сигурна ли си? - Брат ми е видял.
Няма да търпим хладнокръвни убийци сред нас.
Ето го този дето е убил Бил Торп като псе. Лопес, донеси въже.
Дай въже. - Да, дай въжето!
И кой точно ме обвинява, че съм убил Торп?
Госпожица Камерън.
Ти значи?
Искаш да ме видиш обесен.
Я ме чуй.
Колман, не може да е убил Торп. - Защо?
Щото нямаше оръжия. Остави ги на Хенри да му ги оправя.
Колман и Торп се караха за момичето Камерън.
Щом не е бил Колман, кой е убил Торп?
Щом искаш да знаеш, ще ти кажа кой.
Кой? - Аз лично гръмнах подлеца!
Колман е негов приятел. Лъже, та да го отърве.
Защо Зик е против мъж като Торп? - И това ли искаш да знаеш?
Да, и това! - Ще ти кажа.
Бях близо до вас
и чух съвещанието ти с Торп.
Накъде биеш? - Само натам:
Някой почне ли да говори за бесило
дано е сигурен кой ще украси края на въжето.
Схващаш ли? - Торп не ми е никакъв. Не ме засяга.
Баш това си и мислех.
А Колман няма да е съгледвач
дорде аз съм водач на кервана.
Изоставям го.
Колман никога не би…
Ще си вземем нов съгледвач.
Не си познал, Флак.
Аз започнах с този керван и аз ще бъда на финала.
Кой казва? - Аз ти казвам.
По две причини.
Едната е, че казах на Уелмор, че ще се грижа за кервана докрай.
Другата е лична работа, която ще извърша накрая на пътуването.
Опитай се да разбереш каква е, Флак.
Колман, заселниците искат да продължим. Ще следваме теб.
Какви бяха тия приказки за индианци? - Вярно е.
Индианците се сбират на запад, да ни попречат да минем.
Индианци никога не са ни спирали да пътуваме към залязващото слънце.
Хайде, води. - Пригответе се. Тръгваме.
Няма значение що видите или що чуете.
Ред Флак още е началник на кервана.
Тръгвайте! - Хайде. Да потегляме!
Дий!
Влизай в строя!
Дий, конче! - Влизай тук.
Няма смисъл. Пресъхнало е.
Ей, заселниците мрат като плъхове.
Мисля да продължим. Хайде, Лопес.
Пръснати са назад из цялата пустиня.
Трябва да ги сберем и да ги подтикваме.
Стария Чарли умря, Колман.
От жребче го отгледахме.
Лоша работа.
Но трябва да се преборим.
Дий там! Дий, Тоби! - Хайде!
Хайде!
Не им давайте да спират!
Какво е това?
Индиански знаци!
Изтеглете се! Изтеглете се!
Изтеглете се!
Изтеглете се там!
Спрете!
Ето ти пушката, момче! - Добре.
Качвай се горе.
Хайде! Хайде! Идвайте тук! Побързай! - Без паника!
Май са кроу и шайените, Зик. - Да.
Да стреляме по тях!
Всички да спрат стрелбата!
Спрете стрелбата! Изтеглят се.
Като налетят пак, заредете и стреляйте!
Да, г-не! Тръгват си, момче. Това е.
Май се оказахме голяма хапка за тях.
Те не обърнаха назад, тези, които загинаха, останаха
и все пак продължиха. Техният дух водеше.
Господи, наши добри приятели загинаха тук
от ръцете на диваците.
Отвори обятия за тях и се грижи за любимите ни хора
докато пак се срещнем на другия бряг.
Амин.
Е, Зик…
Уинди тръгна по друга пътека.
Уинди, с тебе бяхме…
Ами, с теб бяхме…
Детенцето ми!
Детенцето ми! О, не!
Детенцето ми!
Зик, ще проследя индианците, да се уверя, че се връщат в селищата си.
Проучвай ти пътя пред кервана, а аз ще го поема след седмица.
Сбогом, Зик.
Сбогом, момко.
Шестнайсет изтощителни километра на ден.
Път няма, но има воля и историята си проправя път.
Дий там!
Отивай там! Дий!
Хайде, момчета.
Хвани това колело!
Трудни моменти! - Лопес, строй ги!
Теглете ремаркетата! - Дий!
Хайде! - Подкарвай ги.
Вървете!
Излизайте оттам!
Хайде, Боб! - Подкарай ги надясно!
Върви там! - Ей! Ела тук! Дий!
Хайде. Давай. Дий. Дий.
Ха така!
Колко ли дълго ще сме затънали тук?
Не знам. Чух, че три каруци вече са обърнали назад.
Майко, да се връщаме в Мисури!
Аз? Да се върна заради малко кал?
Чичо, кога някоя Баском се е връщала назад?
Бабо, и ти майко, не знаете ли, че татко само се шегува?
Хайде сега. Бъдете силни.
Тръгвай, Фани! Давай, Мег!
Хайде, Джени! Давай! Тръгвай!
Заседнахме.
Гъс, глупако! Видя ли що стори?
Каруцата ми затъна до главините!
Защо ме навикваш? Аз съм върху мулето си.
Не се тревожи, майко.
Мисля, че ще се изясни. Няма да вали повече.
Стани. Хвърли на тоя идиот…
Хвърли въже на глупака и го измъкни оттам.
Не разваляй строя!
Иди там!
Отведи заселниците вдясно!
Иди там!
Отивайте натам!
Ела тук и дръж.
Дий там!
Не разваляй строя!
Отивай там! Иди там!
Хайде, момче!
Дий там!
Не спирайте!
Хайде!
Не спирайте!
Ето, Аби. Ето я водата.
Майко, имам две новини за теб. - Ти винаги си лоша новина за мен.
Бързо си обличай дългото бельо. - Защо?
Ами, ще бъдеш в снега до… до…
Много нагоре, майко. И ми подай мечото палто.
Е, Негодно…
отиваш на място, дето няма да искаш да седнеш.
Толкоз е студено, че ще ти замръзнат копитата.
Ще видиш.
Ще ида да поздравя сем. Камерън.
Това е най-хубавото ми палто. - Не искам да виждам най-лошото ти.
Здравей, Гъс. - А, здравей, Брек.
Радвам се, че се върна. - Защо си с това дебело палто?
Готов съм за снега. - Ще стигнем там след дни.
Нищо, ще ми е топло в лагера.
Къде е каруцата на Камерън? - Изоставихме ги преди 4-5 дни.
Изоставихте ги? - Да. Конете им окапаха. Нямат сили.
15-20 каруци. Всичките се върнаха към форта.
Не исках да ти казвам, синко.
Зик, защо пусна Камерън? - А, не бях аз, сине.
Флак знае, че разбирам индианските следи, и ме прати напред да разузная.
Като се върнах, всичките се бяха отказали.
Ако индианци срещнат каруците ще избият всички.
Боя се, че да, Брек.
Пътят напред е чист, Зик. Проучил си. - Да.
Връщам се за Камерън. - Успех, сине!
Дий, Джени! - Е, Негодно…
Дий, Джени! - Не знам кой от нас мирише по-лошо.
Давай напред! - Хайде. Пак потеглихме.
Тегли, Фани!
Здравей! Здравейте!
Чувствах някак, че ще дойдеш.
Щях и по-рано да дойда ако можех.
Дейв, по-добре махни ремаркето и хвърли всичко в една каруца.
Добре. - Аз ще впрегна Роди
да видим ще можем ли излезе оттук.
След като ти замина…
Зик ми каза истината за някои неща…
За Торп и Флак, и т. н.
Каза ти, а? - Съжалявам, че бях тъй глупава.
Не се тревожете, г-це Рут. Нещата изглеждаха съмнително.
Трябваше да съм наясно.
Е, всички грешим понякога.
Ще се доберем успешно.
Това е готово. Мога ли да помогна, Брек?
Мисля, че не.
Трябва да застигнем заселниците за около седмица.
Дръж, Рути. Вземи го.
Потегляме пак, Дейви. - Дий.
Теглете я. Хайде. Хайде де, Малчо.
Какво ви казах аз, а? Ама не ме слушате.
Не ме послушахте! Изгубени сме!
Никой тук не знае проход през тия хълмове!
Смятаме да се върнем!
Чакай! Чакайте!
Следвайте ме и ще ви заведа до долината, за която ни каза Колман.
Колман, а? Единствен той знае изхода
но ни изостави!
Да, отиде си! - Да беше тук, ще го убия на място.
Е, Флак, кога почваш да стреляш?
Точно навреме идеш, Колман. Намери ли сем. Камерън?
Ей там са. Какъв е проблемът?
Всички са срещу мен. Искат да се върнат.
Няма да се връщате! Не можем да се върнем.
Вървим по път, почнал от Англия.
Нито бури, нито морето е успяло да върне назад първите заселници
и те са продължили по-натам.
Прекарали са го през пустошта на Кентъки.
Недостиг, глад, дори масови кланета не са могли да ги спрат.
И сега ние поехме по пътя отново, и нищо няма да ни спре!
Ни зимните виелици, ни върховете на най-високите планини.
Изграждаме нация! И трябва да изстрадаме.
Никой голям път не е прокарван без трудности.
И трябва да се борите! Това е животът!
А когато спрете борбата, това е смъртта.
Какво ще сторите, ще легнете да мрете ли?
Не! - Не!
В никой случай. Продължавате с мен!
Каза си думата и ще те следваме.
Гответе се за тръгване при изгрев-слънце!
Бре, тоя пак се появи.
Да, ама ще убие и двама ни. Трябва да го убиеш довечера.
Нощем ще чуят изстрела. - Нож няма да чуят.
Всички познават ножа ми.
Ето ти нож, дето не познават.
Не, не, не. Страх ме е от тоя нож.
Знам откъде го имаш.
Ще загазим заради него. - Как?
Защото ножът на мъртвец е лоша магия!
Стига си се лигавил. - Не.
Вземи ножа и изчакай нощта.
Флак… Ето го.
Изчакай да си легне и тогава…
Дай да пийна.
Боже, благослови сестра ми Рут и брат ми Дейв…
и нека стана добро момиче, и бди над нас.
Няма ли да помолиш Бог да се грижи за Брек Колман?
Зик казва, че Брек Колман може сам да се грижи.
Тоя път си проигра коза, Лопес!
Зик, това е ножът на Бен Гризуел.
Де го найде, момко?
Лопес тъкмо го остави забит в постелката ми.
Щом е у тях - били са Флак и Лопес. - Няма съмнение, момко.
Какво са сторили? - Убили са най-добрия ми приятел.
Оттогава ги преследвам. - Това е сериозно обвинение.
Щом си сигурен, ще свикаме митинг на заселниците, да ги съдим.
Свикайте митинг, да ги погребете. - Как така?
Убивам сам плъховете си!
Избягали са от лагера, Зик и тръгвам по следите им.
Брек, не ни оставяй тук!
Трябва да ни преведеш. - Прав е, момче.
Може би, от ваша гледна точка.
Но тези двамата са убили човек най-хладнокръвно
и трябва да си платят.
Не защото тая омраза в сърцето си
а защото тук аз съм законът. А законът е справедливост.
Е, Зик, ще ги заведа до края на пътя.
Но после хващам нов път оттук.
Вървете! Вървете натам!
Вървете тук! - Ха! Давай!
Върви! - Стой. Стой, ха!
Стой де! - Давай, тегли!
Там се издига голяма бяла планина,
а в подножието й, е долината за която ви казах.
Колман, ти оправда надеждите ни.
Съседи! Приятели!
Подобаващо е да благодарим на Всемогъщия.
Отче наш, благодарим Ти, че ни доведе до обетованата земя
че насочваше стъпките ни през опасностите на дългото ни пътуване.
В долината на мечтите ни ще построим домовете си и ще Ти служим, Господи
и децата на нашите деца ще славят името Ти.
Амин.
Пътят напред е чист. Съвсем леки склонове са.
Спускайте се, приятели, и се заселвайте.
Води ни. - Зик ще ви заведе долу.
Нашите пътища се разделят тук. - Нима ни изоставяш?
Вървях по една следа почти 5000 километра
и се връщам, да я намеря пак, и проследя докрай.
Колман, ти си човекът, който ще проследи докрай следата.
Благодаря, Баском.
Приятели, ние продължаваме.
Момче, двама са. Опасни са.
Затуй идвам с теб.
Не, Зик.
Ти остани да се грижиш за Рут и екипа й.
Брек, нали не си тръгваш?
Да, г-це Рут. Отделям се.
Казват, че ще преследваш Флак и Лопес.
Това ще правя. - Не бива да правиш това ужасно нещо
да отнемеш два живота!
Това е погранично правосъдие.
Не отивай, Брек. Недей!
Трябва да довърша тази работа.
Не разбираш ли?
Те са без значение. Боя се за теб.
Ще те убият!
Ти си всичко на този свят за мен.
Не те пускам! Не мога!
Това трябва да бъде свършено.
Някой ден…
някъде…
пътищата ни ще се пресекат отново.
Недейте така. Елате, г-це.
Не бива повече така.
Отиде си. Никога няма да се върне.
Недейте, не бива така, г-це.
Скоро и мен ще разплачете.
Казвам ви, че всичко ще бъде наред.
Дойде ли пролетта в долината, той ще дойде пак.
Познавам момчето. Познавам го.
Хайде, елате. Хайде, Рут.
Хайде.
Встрани от отъпканата пътека, вият два вълка в човешки облик.
Един ловец ги чува.
Краката ми замръзнаха до коленете. Не мога да стана.
Да, изглежда си свършил, Лопес.
Флак… Не ме изоставяй, Флак.
Какво? Да не мислиш, че ще стоя тук?
Поне одеяло ми остави! Замръзвам. - Няма да ти помогне.
До един час ще умреш от замръзване.
Флак! - На мен ще помогне. Махай се.
Флак! Флак!
Флак, не ме оставяй да умра сам!
Остани с мен! Флак!
Флак!
Е, Лопес… скоро ще си имаш и компания.
Флак!
Да, Милт. Копнея да отида в Мексико.
Бил Гилис ми каза,
че тамошните чернооки моми били огън. - Зик?
Да? - Зик, нали няма да ни напуснеш?
Да, потеглям. Вие вече сте се настанили
и тая долина става прекалено цивилизована за мен.
Има ли повече от три семейства на 150 км от мен
почвам да се чувствам натясно.
Не затова заминаваш, Зик.
Не ли? Че защо инак, моме?
Брек така и не се върна. Отиваш да го търсиш.
Където и да е Брек Колман
той се е погрижил за себе си.
Не се терзай за него.
Раздаде ли всичките си кутренца?
Защо гледаш тази рокля?
Това е годишнината от…
денят, когато кервана каруци тръгна от Мисури.
Последно бях с тази рокля
като седях в хижата на сем. Ригс.
В люлеещия стол?
Да, Хани.
В люлеещия стол.
Зик, мисля, че това е пума. - Да! Двукрака пума.
Единственият вид, който надава тоя команчки вик като сигнал.
Е, можем да разтоварваме.
Как, няма ли да тръгваш? - Вече няма смисъл.
Малко по-нагоре в гората е и иде насамка.
Зик, няма ли да останеш за честването?
Да, моме, ще остана.
И си спомних - имам подаръче за теб. - О, Зик, какво е?
Младеж на име Брек Колман ми го остави
и рече да ти го дам, ако не се появи. - Къде е, Зик?
Скрих го в хралупата на голямото дърво при завоя на пътя.
Там ще го найдеш.
Благодаря, Зик. Ще ида да го взема.
КРАЯТ НА ГОЛЕМИЯ ПЪТ
Превод и субтитри Веселин Каменов 1963, 080913