www.titlovi.com
Poljubiš mi sirenu!
Dombrovski, imaš problema sa leđima?
- Ne, g-dine Gant. - Onda uzmi još gajbi.
Kovak, natovari ga.
Hajde, hajde. Može on još da ponese. Još.
Dobro. Miči se sad. Nemamo ceo dan.
Četiri gajbe paradajza plaćaš iz svog džepa. Firma kaže...
- Vi ste me naterali da ih tamo stavim, gospodine. - Ako ih slomiš, plaćaš ih.
Jesi li me čuo?
- Čuo sam te, gospodine. - Dobro.
Sagni se i kupi to, momče. Požuri! Kasnimo.
- Hajde, pokupićemo ih. - Vrati se na posao!
Šta to vi radite? Vraćajte se na posao, svi!
Semjuelse.
Jesi li me čuo?
Semjuelse! Otpušten si!
- Pokupi svoju karticu. - Nisam Vas čuo, g-dine Gent.
Sklanjaj se, sklanjaj se. Otpušten si.
Džoni? Džoni, nisam ga čuo. Nisam.
- Mislim da bi bilo bolje da uneseš ovu ribu. - Šta tebe briga, Mek.
Zovem se Monahen. Majk Monahen.
- Gledaj svoja posla. - To jesu moja posla.
- Pokvariće se ako ga ne unesemo unutra. - Šta nas za to briga?
- Hoću da se prikolica isprazni. - Zašto to sam ne uradiš?
- Ja sam vozač. - Hej!
Šta to vi pokušavate? Znate gde to ide. Unosite to unutra!
Ovde nam ne trebaju zabušanti. Čuješ li me, Belkine?
- I ti, Kovak. Ti si samo jedna... - Nazoveš li me bitangom, prostrću te.
Pa, posao verovatno ne znači ništa bogatašu kao što si ti.
To ti se odbija od plate, Kovak!
- Šta to radiš?! - Hoću da vidim šefa Endruza!
Daću ti ja Endruza. Otpušten si! Gubi se odavde!
Hoću da vidim Endruza!
Endruz! Endruz! Endruz!
Drago mi je što si mi to rekao. Imate neke opravdane pritužbe.
Da se složimo oko toga. Od sada, Gant ne može da otpusti nikoga bez mog odobrenja.
Šta kažete na to?
A šta sa plaćanjem za nešto što slučajno ispustiš?
Od sada ne morate da plaćate, sve što se slučajno ošteti.
A šta sa prekovremenim radom? Sa plaćanjem za čekanje na isporuke?
Neću da vas lažem. To je izvan moje moći. Moraću da razgovaram sa nadređenim. U redu?
Pokušaćemo da budemo fer.
Ali da budemo sasvim fer,
a vi momci se vratite na posao i unesite taj tovar.
Sačekajte. Kako da znamo da ćete da razgovarate s njima u vezi sa povišicom?
Dajem vam reč.
Inače, g-dine Kovak, želim da Vas pohvalim što ste mi skrenuli pažnju na ovo.
Problemi će biti rešeni.
Dogovoreno?
Dobro.
Dogovoreno.
- Džoni Kovak! - Linkoln Dombrovski.
Ejb Linkoln!
Šta kažete na još jednu turu?
- Evo novog lica. Kako se zoveš? - Još jedna tura?
- Donesi to. - Da donesem?
- Ako nešto slomiš, to plaćaš. - Plaćaš to!
- Pogledaj te rumene obraze. Jesi li Irkinja? - Jel' to važno?
Zašto ne skineš ruke s mene i budeš džentlmen kao ovaj tvoj drug?
Džentlmen? Zar moje ruke nisu dobre?
Hej, Džoni, dođi ovamo. Obaramo ruke. Dođi, za petaka.
Da ti kažem, Džagz, bio je prilično težak dan, ali Ejb se dobro oseća.
Hoćeš da obaraš sa Jugovićem? Hajde!
Hajde, Ejb.
Dobro, u redu. Stavi ga ovde.
Ko je uz mene? Dobro.
- Neću da te povredim, Džagz. - Mislim da ti treba još malo ruke, Ejb.
- Dobro. - Zigi, daj nam znak.
- Daj znak, Zig. - Kreni!
Vidi ko je tu! Vins Dojl!
Pogledajte kakvo bogataško odelo ima.
- Posećuješ sirotinju, Vins?
Ne, imam jedan poslić sa Zigijem.
Čuli ste za nas u firmi?
Slušaj, Vins. Džoni ih je saterao uza zid. Umalo smo imali štrajk.
- Pobedili smo, Vins. - Kako ste pobedili, dečače?
- Zigi je sredio te momke. - Aha!
Hajde!
Ne puštaju nas, Džone.
Broj sedam. Broj osam. Broj devet.
Šta se ovde dešava? Šta to radite? Semjuelse, gde ideš?
- Moram da radim, Džoni. - Hoću da vidim Endruza.
Vidi, vidi, vidi.
- G-din Kovak hoće da vidi g-dina Endruza. - Tako je.
Pa, g-dine Kovak, g-din Endruz je otputovao. Ali, ostavio je jednu poruku za Vas.
Otpušteni ste! Svi vi!
- Pobednik. - Ko je tebe šta pitao, Vins?
Moraš ti da se izlećeš i da pokušavaš da spaseš svet, a, momče?
Znaš, koštalo me je 20 dolara da te izvučem.
- Rekao je da smo se dogovorili. - Dogovorili? Bože, Džoni.
Ne kačiš se s tim ljudima. Nemaš snage.
Rukovao se sa mnom, Vins. Rukovao se i rekao da smo se dogovorili.
Da, sigurno.
Slušaj, zašto ne dođeš da radiš za mene? Pošteno ćemo da zaradimo.
Oduvek si me tražio, zar ne? Treba ti još jedan siledžija?
Džoni, smiri se. Opusti se.
Ti nas ne razumeš, Vins._
Džoni, hajde.
Hej, momče.
Džoni! Hajde!
Hajde, momci. Živnite malo.
Hvala ti, Mol.
Zdravo, Džoni. Sećaš li me se? Ja sam Majk Monahen.
Isporučio sam onaj tovar ribe pre neko veče.
- Čovek sa ribom. Šta Vi želite? - Mislio sam da možda tražiš posao.
- Stvarno? - Kakav posao?
Ja sam predsednik "Federacije međudržavnih kamiondžija", Lokalni ogranak 302.
- Predsednik je ovde. - Jeste li čuli za to?
- Pominje sindikat. - Pa i nije neki sindikat.
Imate li nešto protiv da sednem?
Mislim da sada imamo otprilike 100 ljudi.
Ne znam šta misliš o sindikatima, ali znaš sa ljudima.
Aha, mnogo sam učinio za njih.
Firme za koje radimo su pune kretena kao što je g-din Endruz.
Znaš, smeju se i podmetnu ti nogu.
- Šta hoćeš da ja uradim povodom toga? - Da radiš za nas kao organizator.
Da obilaziš skladišta i učlanjuješ što više ljudi.
A šta sa mojim advokatom ovde? Radimo zajedno.
- Dobro, obojica ste dobili posao. - Koliko?
Ne mogu ništa da vam platim. Ali ću vam davati proviziju za svakog čoveka kog učlanite.
- Ne razumem se u kamione. - Ja ću da ti pokažem.
- Nisam zainteresovan. - Dobićeš kancelariju.
- Ovo ti je prilika da se revanširaš. - Ne plaćaju.
Dobićeš kola.
Dobiću kola?
Ana! Ana.
Sećaš li me se? Sa prošlogodišnje Božićne igranke.
Zvao sam te na ples tri puta i nisi pristala. Sačekaj malo.
Zar se ne sećaš?
Ako se pitaš koje mi je ime, ime mi je Džoni Kovak. A kako je tvoje?
- Znaš koje je. - Ne, tvoje prezime. Svako ga ima.
- Zerinkas. - Lepo je. Jel' poljsko?
- Ja sam Litvanka. - Nije ostalo mnogo Litvanaca.
Mislio sam da ih je većina izumrla. Hoćeš li na pivo?
- Za doru...? Ne pijem pivo. - Da onda odemo negde i pričamo.
- O čemu hoćeš da pričamo? - O bejzbolu, o knjigama, o Bibliji - slažem se.
- Šta ti znaš o Bibliji? - Šta ja znam o Bibliji?
- "Oko za oko" i tako to. To je odlična knjiga. - Da li uvek lažeš?
Pomaže mi da se slažem sa oholim ženama, zar ne?
- Gde ideš? - Na posao.
- Odvešću te do kapije. Hajde. - Ne vozim se.
Hajde, impresioniraćeš prijatelja. Baš sam oprao kola. Hajde.
Neprijatno mi je zbog tebe. Narušavaš mi ugled.
- Zar ne možeš da kažeš ni "zdravo"? - Zdravo!
Ana! Da li sve tvoje prijateljice znaju koliko si ohola?
- Šta vi radite? - Mi smo iz sindikata.
"Federacija međudržavnih kamiondžija".
- Samo hoćemo da porazgovaramo sa momcima. - Parkirajte se ispred. Proveriću gore.
Hvala Vam.
Zašto mu zahvaljuješ?
Dvojica momaka iz sindikata.
Možete da uđete, ali mi prvo trebaju imena.
- Ejb Beklin. - Kovak. Džoni Kovak.
Pripazi na njih.
Kako ste? Zovem se Džoni Kovak. Mi smo iz sindikata kamiondžija.
- Samo želimo da razgovaramo o... - Nismo zainteresovani.
- Zari vi niste...? - Nismo zainteresovani.
- Znam šta ste rekli, ali mi želimo... - Čuli ste šta je rekao.
- Da. Kako se zoveš? - Ričard.
Ričard. Dobro, Ejb, zašto se ne bi vratili. Razgovaraćemo sa ovim momcima kasnije.
Ko su, dođavola, ovi momci?
Sačekaj. Zovem se Džoni Kovak. Mi smo iz kamiondžijskog...
Ostavite me na miru! Slušajte, ja plaćam svoje obaveze. Samo me ostavite na miru.
Hajde! Pet minuta!
Ah, dođavola s njim.
Imamo sastanak u petak veče, podrum Sv. Stefana. Nadam se da će neko da se pojavi.
Hajde.
Hajde, Džoni.
- Koliko smo već napolju? 14 sati? - 13. Tri učlanjenja.
Imamo dva učlanjenja i jedno neizvesno.
- Jel' bilo kamiona? - Bilo je slabo.
- Ko je vozač onog s prikolicom? - Ne znam.
- Jel' unutra? - Ne znam.
Molim te, sipaj benzin za 60 centi. I proveri ulje. Važi? Sačekaj, Ejb.
- Mrtav sam. - Kakva oprema.
Aha.
- Nezavisni.
"Higinsova prevozna služba"
Hej, ima li koga?
- Beži! - Mi smo iz sindikata.
- Sranje! - Učlanjujemo ljude.
Kada mi je zadnji put neko pokucao na vrata, ukrali su mi teret.
- Pokaži mu karticu. - "Federacija međudržavnih kamiondžija".
- Tako je. - Dobro, iz sindikata ste. Sada idite.
Zar ne želiš da uradiš nešto u vezi sa firmama?
Učlani se u sindikat, neće moći da ti podvaljuju.
Nego šta, nego će moći, uzduž i popreko, i kad završe počeće ponovo.
Neće ako se svi učlane.
Jel'? Pa učlaniću se kada se učlane i svi ostali.
Moći ćemo da jače udarimo po firmama.
Vas dvojica!
- Ne, nego sindikat. - Vi sigurno ne prikupljate dažbine?
Moći ćeš da ih zaradiš od onoga što ti sindikat obezbedi.
Sranje.
Ako hoćeš da završiš kao Džo Harper, to je tvoja stvar.
- Šta se desilo? - Suviše se trudio za firmu,
sleteo s puta, bez osiguranja, ništa za njegovu porodicu.
- Imao je baš ovakav kamion s prikolicom. - Sačekajte malo.
Imamo sastanak u petak veče, osam sati, podrum Sv. Stefana.
Hej, kako se zoveš?
Kovak, Džoni Kovak.
- A kako se ti zoveš? - Tom Higins. Svi me znaju.
Vidimo se u petak. Jel' tako, Tome?
Ali ništa ne potpisujem.
Svi vi znate da su firme prema nama gore nego ikad.
A jedini način da im se suprotstavimo je da se držimo zajedno.
- To je i smisao sindikata.
Dobro, Džo. Kako si mi?
Dobro, momci. Ovo je Džoni Kovak.
Većina vas poznaje Džoa Harpera.
Džo Harper je jedan od prvih koji su se učlanili u sindikat.
Plaća dažbine više od 20 godina.
Pojavljuje se na sastancima. Radi ono što mu se kaže.
On je brat.
Ceo svoj život jurca sa jednog mesta na drugo da bi izdržavao svoju porodicu.
Jedino što mu je firma dala bilo je više tereta da prevozi,
dok nije sleteo s puta.
A sada firmu uopšte nije briga.
Ali, hoću nešto da vam kažem.
Od firme ništa ne tražimo,
jer ćemo sami da se pobrinemo za Džoa.
Podmirićemo troškove njegovog lekara.
Pobrinućemo se za njegovu porodicu. Jer je Džo dobar sindikalista.
Brinemo se za njega i za ljude koje on voli.
A reći ću vam još nešto.
Ako se priključite ovom sindikatu, dobićete novac za prekovremeni rad
i za troškove lekara.
Nećete morati da se ubijate da biste nešto zaradili, kao što to sada radite.
Kao što je to radio moj stari.
Priključite se ovom sindikatu, učinite ga jakim. On će ojačati vas.
A kunem vam se, nijedna bitanga iz firme koja živi u "Hajtsu"
neće doći ovde i gaziti vas.
To vam obećavam.
Hajde, Džo. Hajdemo.
Gde da se upišem?
Aha. Ide nam prilično dobro. Napredovali smo ovog meseca.
Da. S tim nas ima 300. A biće nas 400 za tri-četiri nedelje.
O, da. Ejb je izašao. Širimo se, zar ne?
To je Ejbova ideja. Podelićemo plakat,
i objasnićemo šta tačno "FIST" znači.
Da, slušaj, Ejb je još uvek napolju.
Zvaću te ponovo za koji minut, Majk. Da, dobro. Zdravo.
G-dine Kovak, ja sam Artur Sen Kler, glavni savetnik za "Konsolidejtid traking".
Znam ko ste.
Mogu li da sednem.
Čini mi se, g-dine Kovak, da imamo neke zajedničke brige.
Na različit način, ali i vas i nas brinu kamiondžije.
Vi brinete za sindikat... i svoju proviziju.
A ja za kompaniju i našu zaradu, naravno.
Naravno.
Skrenuta mi je pažnja, g-dine Kovak, da...
Imate poseban dar za sporazumevanje sa kamiondžijama.
- Hteo bih da iskoristim taj talenat.
- Kako ćete to da uradite? - Unajmiću vas da radite za nas.
Ozbiljno razmislite o tome, g-dine Kovak.
Pomislite koliko dobrih stvari možete da uradite unutar kompanije, da bi pomogli našim vozačima.
A šta sa ljudima? Šta sa sindikatom?
Vaš saradnik, g-din Belkin može da nastavi vaš rad. Novac, naravno, nije problem.
Rado ćemo udvostručiti sve što sada zarađujete od plate i provizija.
- Nije loše. - Vrlo "nije loše", rekao bih.
Znate šta, g-dine Sen Kler?
Kada sam preuzeo ovaj posao, osećao sam da će se, ako ga budem dobro radio,
neko popeti uz one stepenice - neko poput Vas -
i da će sesti u tu stolicu i reći mi ono što ste mi Vi sada rekli.
I znao sam šta ću tada reći, a znam i sada.
Zašto se ne izgubite iz moje kancelarije? Prljate vlasništvo sindikata.
Kad budeš stariji, Kovak,
videćeš da učtivost može da se nauči... a ponekad i da se poduči neko drugi.
Ako se predomisliš, pozovi me.
- Ana. - Šta hoćeš?
Šta je bilo? Ti plačeš? Šta je bilo?
- Ništa. - Je li ti neko nešto uradio?
- Nije. - Šta je bilo?
- Zar ti nikad ne plačeš? - Plačem kad ljuštim luk.
Ali ti izgledaš više uznemirena od toga. Hoćeš da popijemo po pivo?
Rekla sam ti, ne pijem pivo.
Šta kažeš na kafu? Da, ti nećeš kafu.
A sladoled? Svi vole sladoled.
Koji voliš? Vanilu? Čokoladu? Nećeš čokoladu?
A jagoda? Znam da voliš jagodu.
Vidim da se smeškaš. Znam da je to osmeh.
Vidiš. Malo jagode? Znam odlično mesto. A i jeftino je.
Ne, nemoj ruke.
Misliš, nećeš da te dodirujem. Bez ruku? Dobro, bez ruku.
Biće veoma teško voziti bez ruku.
Ali smislićemo već nešto.
- Jesi li nekada pokušala da laktovima menjaš brzine. Nikada nisam ušla u kola.
Možda će nas pred kraj leta biti oko 500.
Sindikat se trudi da nikoga ne pritisnu,
jer to je oduvek bio problem.
Mislio sam da jednom odemo da pogledamo predstavu.
U fabrici gde radim, dve devojke su pokušale da osnuju sindikat i najurili su ih.
To je gadno.
Čitao sam u novinama gde Džindžer Rodžers svako veče nastupa.
U "Orfeumu". Jesi li je nekada gledala kako igra?
Nisam. A sada nigde u celom gradu ne mogu da se zaposle.
To je gadno. Možda bih mogao da porazgovaram sa nekim ljudima.
- Hoćeš li? - Hoću.
Kako jedeš taj sladoled, podsećaš me na Džindžer Rodžers.
Stvarno. U subotu uveče sam slobodan.
- Imam planove. - Imaš planove. Pa i ja ih imam.
U nedelju uveče?
- Imam planove. - Baš imaš mnogo planova.
A šta ćeš da radiš sledećeg Uskrsa?
- Jesi li uvek tako nametljiv? - Jesam. Kada stvarno nešto želim.
Možda ću da proverim moj raspored. Videću da li mi je neko otkazao sledeće Subote,
u devet.
Devojko jagodo, misliš da ćeš biti slobodna?
- Bez ruku? - Bez ruku? Da se dogovorimo nešto.
Šta?
Bez ruku, ako mi daš ovaj kornet. Važi?
Dobro.
Šta radiš, Bobe? Kakva je žena prema tebi?
- Zdravo Džordž. - Hej, Džoni.
Neki tip iz "Konsolidejtida" hoće da razgovara s tobom. Možda hoće da se učlani.
Hvala puno.
- Hteo si da me vidiš? - Aha, oko učlanjenja.
Dobro. Kako se zoveš?
- Džek. - Džek? Džek, a prezime?
Kovak? I ja hoću da se učlanim.
Bože!
Pokažite svoje članske karte ili dugmad.
Pokažite članske karte ili dugmad.
Tome, hoćeš li da zatvoriš vrata, da sastanak može da počne?
Ovde je sa nama, čovek koji je došao iz Indijanapolisa,
čovek za koga ste svi čuli.
Zakleće sve vas, nove članove.
Čovek koji je prava legenda sindikalnog pokreta.
Da. To je Henri Ford.
De, de, Tome. Smirite se, momci. Smirite se.
Maks Grejem, nacionalni predsednik ovog sindikata.
Prvo, da se zahvalim Majku Monahenu za kitnjastu najavu.
Hoću da razgovaram s vama o nečemu što sam video svuda gde sam bio.
Ženske!
Ako će neko od vas, pametnjakovića, da se pravi pametan,
neka se gubi odavde i to radi napolju!
Neću da razmišljam o tome da li vas je firma poslala ovde da ometate ovaj sastanak.
Hoću da razgovaram s vama o boljševičkoj agitaciji.
- Jeste li naišli na neke Boljševike? - Znate na šta mislim.
Video sam ih u Pitsburgu. Video sam ih u Detroitu. I vi ih imate ovde u Klivlendu.
Hoću da vam kažem nešto o plaćanju članarine na vreme.
Plaćajte članarinu.
Džoni, kako si?
- Svaki radnik ovde ga zna? - Da. Svi vole Džonija.
Hej, Moli. On hoće da izađe s tobom.
- Ko? - Momak koji ti se sviđa. Ejb.
- Ona hoće da izađe s tobom. - Kako znaš?
- Ako ti nećeš, ja ću. - Znam da bi.
Ti nisi vozač, zar ne, Kovak?
- Ne, nisam kao momci. - Nisam ni mislio.
- Podbunjuje ove ljude. Kočoperi se? - Kakvo kočoperenje?
O čemu govoriš? Porasli smo otkako je Džoni došao.
Misliš, on je porastao. Uzimaš proviziju za svakog člana?
Da. Radim svoj posao.
Promovišeš sebe? Trpaš pare u slamaricu?
Čak nije nikada ni vozio kamion!
- Momci, vidimo se kasnije. - Sačekaj.
Uskoro će doći firma i ponuditi ti nešto, i ti ćeš to primiti.
Primićeš.
Hajde, Ejb. Džoni, vrati se. Popij još jedno pivo.
- Bože! Oprosti, Moli. - U redu je.
- Slobodna sam u petak. - Više nisi.
Da li ti se svideo film?
Nije.
Nije?
Samo se šalim s tobom. Stvarno si naivko, znaš?
Laku noć, Ejb.
Laku noć, Moli.
Laku noć.
- Videli ste šta su uradili Ejbu. - Jesmo!
Ne možemo da krenemo u štrajk samo zato što je neko povređen.
Nisam se učlanio da bih izgubio posao, Džoni.
Jesmo li svi?
Ni ja ne želim štrajk isto kao i ti, Tome.
Ne želim da niko izgubi posao, niko od vas. Šta dobijate od nas?
- Ništa. - Plaćaju li vam prekovremeno?
- Ne. - Plaćaju račune od lekara?
Ne.
Do sada smo vam samo uzimali članarine.
Slušajte. Ja i Majk ćemo da uđemo unutra i razgovaraćemo s njima.
- A, znači to je Kovak. - To je on.
Koliko naših vozača je do sada učlanio?
Oko 60 posto.
- Sredi ih. - Sredi ih, Džoni.
Znam te strance. Oni su dobri, jednostavni ljudi.
Vole da se smeju i popiju koje pivo.
I ne dozvolite da se iživljavaju!
- Zdravo. Ja sam Filip Talbot. - Ja sam Majk Monahen.
Ovo je naš organizator, Džoni Kovak.
Moj otac će uskoro da dođe. Oprostite zbog čekanja.
Tako je, g-dine Talbot. Imamo vremena.
- Sedite. - Hvala.
Ovo je g-din Sen Kler, naš advokat. - Upoznali smo se.
I gospodin Lengli, naš revizor.
Sešćemo tamo.
Izvinite što kasnim, gospodo. Ti sastanci, znate već kakvi su.
Zašto se ne premestite ovde? Možda bi mogli bolje da se čujemo.
Ne, čujemo mi dobro. Osim ako vi nećete da dođete ovamo.
Mislim da se dobro čujemo. Da počnemo?
Ovo je g-din Monaher, predsednik lokalnog ogranka i g-din Novak.
Kovak. Glavni organizator.
Dobro, g-dine Kovak, šta možemo da učinimo za vas?
Majk je predsednik. On to zna bolje od mene, izloži mu to, Majk.
Naravno. G-dine Monahen?
Radi se o tome, g-dine Talbot, da su ljudi iz našeg lokalnog ogranka nezadovoljni nekim stvarima.
i da želimo da o tome porazgovaramo s Vama.
Uvek sam spreman da razgovaram o problemima naših ljudi. Želim da oni budu srećni.
Pa, ljudi misle,
da firma treba da plati troškove lečenja ako se neko povredi,
i pokrene nekakav plan osiguranja - za porodicu.
Koji je naš stav?
Naša politika je ista kao kod ostalih firmi. Nemamo program osiguranja,
ali smo, kao što znate, nekim ljudima pozajmljivali nešto novca,
uz uobičajene kamate, za hitne zdravstvene slučajeve.
Neki od ljudi su mi već lično izrazili zahvalnost.
To je veoma lepo.
G-dine Talbot, nisam mislio da im pozajmljujete novac,
već da platite račune.
Odsećićemo vam ih, druškane. Znaš li to?
- Šta je rekao? - Rekao sam da ćemo da vam ih odsečemo.
Vaša muda.
A šta tačno mislite pod tom neotesanošću, g-dine Kovak?
- Mislim da ćemo da obustavimo rad. - Shvatam.
Ne shvataš. Vi ništa ne shvatate.
Vi ništa ne čujete jer inače ne bismo sedeli ovde.
Patite od kratkog vida i debelih zadnjica.
- Da li on govori u Vaše ime, g-dine Monahen? - Džoni zna šta ljudi žele.
Mislim da sam dovoljno čuo.
Ne, nisi dovoljno čuo! Ako neko radi prekovremeno, zašto mu ne platite?
Ako mu treba osiguranje, zašto mu ga ne date? Ne tražimo milostinju?
Ne tražimo od vas da budete velikodušni, već da budete samo pametni biznismeni.
Ah, vidim.
E pa, odgovor je ne, g-dine Kovak.
Nema osiguranja, nema plaćanja prekovremenog, nema povišica.
Idemo, Majk.
Znate li koliko novca ćete da izgubite u štrajku?
Neverovatan je.
- Hoću da razgovaram s tobom. - Pusti me!
Zašto si to uradila? Zašto nisi pošla?
- Niko po mene ne dolazi pijan. - Bio sam pod kontrolom.
- Čijom kontrolom? Gospoda... - Ja nisam gospodin.
Gospoda koja me izvode, veoma učtivo pokucaju na vrata.
- Jel' tako? - Da. razgovaraju sa mojom majkom.
- O čemu da razgovaram s njom? - O vremenu.
- O vremenu? - O vremenu!
Otprate me do njihovih kola. Ponekad mi donesu čak i cveće.
- Cveće? - Cveće.
Znaš, ti si luda. Znaš li, Ana? Znaš li?
Izgledam li kao da imam cveće?! Misliš da sam seka-persa? Otkud mi cveće?!
Je li to za mene?
Zovem se Džon Kovak. Imam sastanak sa Anom. Tražim Aninu majku.
- Ja sam g-đa Zerinkas. Uđite. - Hvala.
- Izvolite. - Hvala.
Sedite. Tako.
Kako divne ruže.
Hvala Vam. Bila je rasprodaja, pa sam mislio da bi bilo dobro... ovaj... da ih kupim.
Da ih stavimo u vazu?
Ako nemate ništa protiv, voleo bih da ih držim u ruci.
Da. Samo trenutak.
Ana? Tvoj prijatelj je ovde.
Odmah dolazim, Mama.
- Molim Vas. - Hvala.
Ova vrućina je strašna.
Mislim da je to vlaga sa jezera.
Volim kad je hladno jer možeš da osetiš kako dišeš.
I ne uznojiš sve košulje.
Ovo je jedna od najvećih žega u toku mnogo godina.
To je tačno. Veoma tačno. Razmišljao sam o tome.
- Vi niste Litvanac. - Ne. Ja sam Mađar.
- Katolik? - Da, naravno. Od rođenja.
O čemu to vas dvoje pričate iza mojih leđa.
- O vremenu. - O, Džoni!
Kako divno cveće. Nije trebalo.
Pa, bilo je na rasprodaji, pa sam pomislio: "A što da ne?".
Hvala ti.
Mnogo volim kad je ovako fino i toplo. A ti, Džoni?
Da. Baš sam govorio... Volim to. Otvara pore.
G-din Kovak je upravo govorio kako voli hladnoću.
Mislio sam, volim i jedno i drugo.
Volim i kad je hladno i kad je toplo.
- Mislim da je bolje da krenemo.
- Lepo se provedite. - Pokušaću.
- Vratiću je za otprilike mesec dana. - Sigurna sam.
Drago mi je što smo se upoznali.
Lepo ćemo se provesti.
- Drago mi je što sam Vas upoznala. - Meni je drago što sam Vas upoznao.
Ne diši.
Sjajno imitiram vozove. Radim to ceo život, otkako sam bio mali.
- Hoćeš li da čuješ voz? - Naravno.
Da vidimo.
Hej, Džoni! Kako si?
Zdravo, Vins.
Pokazivao sam Ani kako imitiram voz.
Stvarno? Uvek si pomalo bio inženjer.
Vidim da si osvojio i lutku.
Ana, ovo su Vins Dojl i Džoko. Devojke ne poznajem.
- Ovo su Boni i Rouzi. - Drago nam je.
- Drago mi je. -Uvek si znao da ih odabereš.
- Hej, Vins. Lakše malo. - Izvini.
Čujem da izvodiš ljude u štrajk. Pravi si vođa sindikata.
Pravi vođa sindikata? Samo radim svoj posao.
Zviždućeš pored groblja, momče.
Mislim da radim pravu stvar.
Onom starcu niko neće slomiti kičmu, ne u ovom gradu.
Videćemo
- Moramo da krenemo. - Dobro.
Ćao, lutko.
Ko je onaj čovek?
Vins? Vins radi za crkvu.
- Stvarno. - Ne. On je samo neko s kim sam odrastao.
Vins nikada nije imao lepo ponašanje kao ja.
Hoćeš li da potrošimo koju paru? Hoćeš li da čuješ kako imitiram voz?
Skupite se svi. Hoću da ovaj pametnjaković ovo čuje da nauči pravila.
Mi smo u štrajku. To znači da nijedan kamion ne može da uđe ili izađe.
Ovo je granica!
Šta kaže policija?
Uhapsiće ih ako naprave štetu.
Rekao sam ti da ćemo se vratiti, Talbote! Rekao sam ti da ćemo se vratiti.
Štrajkujemo! Ne možeš da pobediš!
Prokleti Ruzvelt. Ovoj zemlji treba Daglas Mek Artur.
Hej, Džek. Ostali dođite ovamo.
- Treba li ti pomoć? Šta misliš?
Je li dobro? Pazi, još uvek nije suvo. Odnesi ovo Higinsu.
Dobro, hajdemo. Podigni to. Pazi Ne cepaj to platno. Tako. Dobro.
- Oče, poznajete ove momke. - Zdravo, oče.
Ovo je potpuni cirkus. Rekao si da neće da traje ni mesec dana, Arture.
Ne mogu više da izdrže, gospodine.
Neće mi taj bilmez postavljati cirkusku šatru na mom pragu.
Pozovite "Ligu za red i zakon".
Dođite i priključite se sindikatu.
- Kako se držiš? - Prilično dobro. A ti?
Mogu da izdržim još osam sati. Linda, oprala si više šolja.
Konačno sam našla nešto za jelo. Nije nešto, ali uzmite.
- Evo. - Hvala ti.
- Zdravo, Moli. - Evo.
- Kamion. - Kamion.
Hoću da im se suprotstavite.
- Izgleda da imaju puške. - Stanite.
Dođite i priključite se sindikatu.
Hej! Pazite! Pazite! Sklanjajte se!
Vratite se. Tamo. Odmah!
To što radite je nezakonito!
Šta je s vama, ljudi?
- Džoni, spaljuju šatru. - Gori!
Proklet da si, Talbote! Ti i tvoji bedni štrajkbreheri!
- Džoni! - Hajde!
Proklete barabe!
Sklanjajte se!
Sklanjajte se! Prokleti kasapi!
Majk?
Kasapi! Idi dođavola, Talbote!
Majk!
Bože!
Jesam li ja ovo uradio? Jesam li ja kriv? Ja sam kriv.
- Znam da sam ja kriv. - Nisi.
Znaš, Monahen i moj stari,
pili su po jednu kod "Kasidija"... svake subote.
Zviždućeš pored groblja, jesam li ti rekao?
Sad smo svi umešani, Vins.
To nema veze sa mnom.
- Da. Šta ti imaš od toga? - Tako je. Šta ja imamo od toga?
Da ja tebe nešto pitam. Šta ti imaš od toga, dođavola? Pusti to, Džoni.
Ljudi koje smo sahranili su naši.
Moji ljudi su svi oni koji plaćaju.
Oni su naši ljudi!
Džoni, tebi treba neko da jako pogura. A ja mogu da jako poguram.
To mi sad treba.
Pa, to će te koštati.
Imamo fond.
Pa... Videću šta mogu da uradim.
Dobro.
- Hvala. - Bilo je i vreme da se opametiš.
- Vidimo se, momče. - Doviđenja.
Nemoj to da radiš, Džoni.
Hoćeš da nastaviš da sahranjuješ ljude?
Pusti Vinsa i njegovu družinu unutra i upropastiće ceo sindikat.
- Neće ostati zauvek. - Ako Vins uđe, neće nikad da izađe.
- Bez pomoći nećemo imati sindikat. - Možemo to da uradimo.
- Treba neko da pogura. - A kako ćemo znati?
- Šta? - Razliku.
Kakvu razliku?
Između njih i nas.
Ovde imamo mnogo problema. Ja ću da sredim stvari.
Zdravo, Džoni.
- Znaš Vinsa. - Odavno.
Kako si? Grejem govori protiv štrajka.
- Ja ću da popričam s njim. - Šta će sledeće da se desi, dođavola.
Ne brini, ja ću to da sredim.
Šta ćeš sad da kažeš ovim ljudima?
Drago mi je da si došao, Maks.
Talbot će sutra da razgovara sa mnom.
Ti si izveo ove ljude, ja ću da im povratim radna mesta.
Da porazgovaramo. Treba da mi pomogneš oko nečega, Maks.
Nego šta, nego treba. Vidimo se za koji minut.
Vratićemo se.
Trebalo je da tražiš moju pomoć pre nego što si započeo sve ovo.
Slažem se s tim.
Šta imaš na umu?
- Šta je ovo? - Zatvori vrata.
Šta je ovo?
Hteo si da ideš kod Talbota?
Tako je, Kovak.
Hteo si da nas prodaš, Maks, zar ne? Da ostanemo praznih ruku. Zar ne?
Ne moram da pričam s tobom.
Ništa ne moram da ti kažem. Razgovarao sam o tome s ljudima.
Voz polazi za sat vremena. Vraćaš se u Indijanapolis.
Kako da ne!
Jeste li poludeli?! Ja sam predsednik ovog sindikata!
Ne, Maks. Ti si prodavac.
- Prodaćeš nas. - Bitango.
- Hteo si da nas prodaš, da ostanemo praznih šaka. Ali ovo je naša borba, naš štrajk.
Ovo je naš lokalni ogranak. Pripada nama.
Ti ispadaš.
Dobro.
Uradi po svome.
Hoćeš da ostaneš usamljen?
Vidimo se na sledećoj sahrani.
Hajdemo.
Smirite se! Vi koji nemate gde da sednete, stanite pored zida.
Ko ima stolicu, neka sedne, da možemo da izađemo iz ove prčvarnice.
Mir! Hvala.
Pre nego što počnemo hoću samo da kažem
da su Maksa Grejema pozvali nazad u Indijanapolis, zbog hitnog posla,
ali želeo je da vam kažem da je 200 posto sa nama.
Vratićemo se tamo.
Više nas neće tući.
Više nas neće paliti.
Više neće pucati na nas.
Jer ako budu to uradili, uradićemo ono što je Majk uradio.
Napašćemo ih svime što imamo.
A sada kažem "Konsolidejtidu",
ako bude sahranjivanja na groblju,
bolje da ponesu svoje lopate jer mi više udarce ne primamo.
Ne pobeđuješ u tuči ako te udaraju!
Niko nikada nije pobedio u tuči kada su ga udarali!
Vidite šta ovde piše? Ovo nije samo skup slova kao kod drugih sindikata.
Piše FIST! (eng. "pesnica") A to smo mi.
Svaki čovek ovde, jedna pesnica. Jedna pesnica!
Jedna pesnica! Šta ste vi!
- FIST! - Šta ste vi?
FIST! FIST! FIST! FIST!
Dobro, dečko. Idi da voziš bicikl.
Vini? Kamion "Konsolidejtida" upravo prelazi preko mosta.
Dobro. Ale, Lefti, Larde, posetite ih.
Nemojte da preterate.
Dobro. U redu. Hvala ti.
Imamo još jedan. Upravo je izašao iz skladišta. Ti i Čak, sredite ga.
Povucite ove momke pozadi. Neka budu pozadi. Razmaknite ih, momci.
Hej, breheru! Breheru! Breheru! Breheru!
- Šta smo mi? - FIST!
Zdravo, Henk. Kako su žena i deca?
- Šta smo mi? - FIST!
FIST! FIST! FIST! FIST! FIST!
Kola 47 zovu stanicu u Klivlendu. Treba nam pomoć na glavnoj kapiji, "Konsolidejtid". Prijem.
Stanite. Stanite!
Nešto nije u redu?
Hej, Vins! Dolaze!
Vreme je.
Vreme je!
Sačekajte. Stanite ovde.
Hajde!
Džoko, hajdemo.
Sredi onu bitangu! Sredi ga!
Pucaj!
Hajde!
Povuci ih. Hajde, povuci ih.
Džoni!
Hej, breheru.
Džoni!
Džoni, prestani! Prestani, ubićeš ga.
Hajdemo odavde. Hajde!
Osiguranje. Povišica. Prekovremeno. Sve je tu, gospodo.
Prošli put ste rekli da ste brinete o dobrobiti ljudi?
Pa, sad smo zadovoljni.
Hvala Vam.
Dogovoreno?
- Čestitam. - Hvala puno.
Nadam se da ćemo ubuduće bolje sarađivati, g-dine Kovak.
Budite uvereni u to.
- Ne znam. - Jutro, vins. Šta imaš?
146 poslovnih agenata. 12 država na Srednjem zapadu.
Evo telegrama za tebe od Grejema.
Maks Grejem, neki predsednik - sakupljač. Pročitaj ovo. Jutro.
- Gotovo stoprocentno učlanjenje iz firme. - Gotovo.
- Ko nam smeta? - Jedna grupa iz Čikaga.
Vodi je neki Vasko.
Još jedan tvrdoglavi bilmez.
Vasko, jel'? Zašto neće da se učlani?
Kaže da njegovi momci neće da se učlane. Moramo nešto da uradimo.
Taj tip je niko i ništa.
Svi će da se učlane. To je za njihovo dobro. Ti to znaš.
- Pozovi čikaški ogranak. - Naravno, Džoni.
Pusti me da se ja pobrinem za to. U redu?
- Izgleda dobro, zar ne?
Ko je to?
- Frenk Vasko? - Da.
Džoni Kovak, iz sindikata.
G-đo Vasko, ja sam Džon Kovak. Kako ste?
- Dobro veče. - Helen, odvedi Egi gore.
Ona ne mora da ide zbog mene, Frenk.
Srećan Božić, Egi.
Vidiš onog anđela koji vam stoji na jelki? Istog takvog anđela imamo i mi kod kuće.
Moja majka ga tamo svake godine stavlja. Ne bi ličilo na Božić bez njega.
Zbog čega si, dođavola, došao ovde? Mene ne možeš da zastrašiš.
Znaš one poslovne agente koje si poslao? Morao sam jednog da izbacim kroz zatvoren prozor?
Ti si čvrst čovek, Frenk. Svako to može da vidi.
Ali shvati, nije ništa lično.
Moji i tvoji su verovatno došli ovamo istim brodom. Jesam li u pravu?
- Govoriš li mađarski? - Ne, nego engleski.
- Zbog čega se onda prepiremo? - Oni neće da se učlane, Džoni.
Glasali su. Neće da plaćaju članarinu.
Vidi, mi imamo svoje sopstveno osiguranje. Moji ljudi imaju najplaćeniji prekovremeni rad u Čikagu.
Imaju najvišu platu u celom Ilinoisu. Zašto bi se učlanili?
Ima drugih ljudi u drugim firmama, koje nisu toliko dobre.
Moramo da mislimo na sve ljude koji idu drumovima.
Moramo sve da ih učlanimo, svakoga.
Ne žive svi ovako. Moramo da ih okupimo.
Slušaj! Neću da primoravam ljude da urade nešto što ne žele.
Ne možemo da pravimo izuzetke, Frenk.
Srećan Božić.
Nemoj da se opečeš, Miška.
Šta to imamo ovde?
Pokloni dobri. Miška, da ti pomognem. Pomoći ću ti, Miška.
Hajde, svi. Patka je spremna.
Patka je spremna!
- Otvori svoj. - Dobio sam poklon?
- Jesi. - Nije valjda.
- Koju ćeš ruku? - Tu.
Srećan Božić, Ana.
- Da ili ne?
Slušaj ti njega, opet mi naređuje.
Da ili ne?
Nije trebalo da se desi ovako, ovde, ja...
- Isprobaj ga. - Ne, na ovaj.
Džoni!
Gde su?
- Da im kažemo. - Ne, da sačekamo malo.
- U redu? - U redu.
Daću ja vama. Srećan Božić.
- Kako napreduje klub? - O, dobro, dobro.
Džoko ga vodi kad mene nema.
Trebalo bi da navratiš. Odavno te nisam video.
Teško mi je da se izvučem.
U toku je velika operacija. Veliki biznis, Vinsente.
Slušaj, slušaj. Posle našeg poslednjeg razgovora, moja žena se porodila.
- Ma šta kažeš. - Da. Vidi ti to. Pogledaj tog klinca.
- Zar to nije divno, a? - Bože! Džoni.
Lepše ruke nisam video.
- Liči na tebe, Bejb. - Nadam se. Uložio sam mnogo truda.
Svi hoće dezert.
Spremi mi tanjir lepe "zepole di San Đuzepe".
Zepole di San Đuzepe.
Šta kažeš, Bejb?
Znači, hoćete da ja porazgovaram sa tim tipom... Kako se zove?
- Vasko. - Vasko? Razgovaraću s njim. Za tvog prijatelja.
Mislili smo, pošto je ovo Čikago, da je bolje da se ti pobrineš za to.
Naravno. Domaći tim.
Samo malo da porazgovaramo.
Dužan si mi.
On će to upamtiti, Vins?
Džoni ne zaboravlja. On je stopostotni.
Stopostotni? Stopostotni? Niko nije stopostotni?
Niko.
- Živeli.
- Da? - G-đa Vasko?
- Da. - Možemo li da uđemo?
Šta ćete vi...? Bože! Ne, ne! Bože, ne!
O, ne! Bože, ne!
Reci Frenku da sledeći put nećemo da stanemo.
Moramo da budemo tamo do osam. Zašto ih ne pokupiš ujutru?
- Brzo ću. Odmah ću da se vratim. - Da, da. Već sam to čula.
Vrlo je prosto.
Ne tražimo mnogo.
Tvoji vozači, neće prevoziti piće ni do jednog bara
osim ako u njemu nema po jedan džu-boks naše firme. To je sve.
- O koliko džu-boksova je reč? - Koliko?
Najmanje 2-3 000.
Ovde u Mičigenu u Ilinoisu.
- Izgleda kao da nemam nikakvog izbora. - Naravno da imaš, Džoni.
Ali Bejb nam je pomogao oko onog problema sa Vaskom.
A mi ćemo da pomognemo tvojim ljudima, sindikatu, kako god budemo mogli.
Mnogo te poštujem, Džone.
- Naravno. - U redu onda? Jesmo li se dogovorili?
Džone?
Čestitam, Džone.
Vins, razgovaraćemo. O, Džone, čujem da se ženiš.
To je baš lepo. Želim da ti dam svadbeni poklon.
- Ne treba mi ništa. - Treba? Ko kaže da treba?
Postaješ važan čovek, Džone. Moraš da počneš da živiš sa stilom.
Kupi lepu kuću. To je moj poklon za tebe i tvoju buduću nevestu.
- Rekao sam da mi ništa ne treba. - Bejb samo pokušava...
- Znam šta pokušava da uradi, Vins. - Nije važno, u redu je. Sve je u redu.
Džone, stvarno, samo sam pokušao da ti pomognem, to je sve.
Veruj mi, iz dubine duše,
nadam se da će tvoj brak biti blagosloven kao moj.
Sto godina.
Srećno.
Za Anu.
Nasmešite se.
- Miška, gaziš me. - Njiši se, njiši se!
Hej, Miška! Pusti malo čoveka, hoćeš?
- Divno izgledaš. - Hvala ti.
- Dobro ga čuvaj. - To i nameravam.
Ja treba da ovde stojim i gledam kako gomila džombi pleše sa mojiom ženom.
Bolje bi bilo da niko nije prehlađen.
Hajde, hoću da razgovaram s tobom.
Dobro. Razgovaraćemo.
- Hej, Miška, šta kažeš na još jednu pesmu= - Hajde, Miška.
Igraj, Miška.
A, evo ga.
- Nije. - Šta to radiš?
- Tražim vino. - Imamo vino dole.
Ne. Nije tu. Evo ga.
- To pripada svešteniku. - Ne, to pripada Bogu.
Znam. Bio sam ovde češće nego ti.
Sećaš li se kada me je Mama poslala da budem pomoćnik oko oltara?
Svakog jutra sam dolazio ovde i pio sveštenikovo vino. Zašto?
Zato što je to najbolje vino. Ako ga sveštenik pije, dovoljno je dobro za mene.
Za tebe i Moli. Nazdravljam vam.
Ne, sačekaj. Ta njena građa - sigurno te iscrpljuje.
Nemoj da se ljutiš na mene. Možeš da mi kažeš, ja sam oženjen čovek.
Šta si to uradio, Džoni?
- Šta? - Bože! Šta si uradio?
Nisam... oženio sam se. Ja...
Primio si, jesi? Primio si?
Morao sam da skoknem do kancelarije. Čuo sam te. Kupićeš sebi lepu kuću.
- Slušaj. - Ne, slušaj ti!
Sve ćeš spiskati, sve - sve što smo izgradili.
Ti i one barabe. Teraš ljude da rade ono što ne žele.
- Samo radim ono što je dobro za momke. - Džu-boksovi, to je dobro za momke.
- Neće ništa faliti. - Prodao si se.
- Ne govori to. - Prodao si se.
- Imali smo nešto čisto. - Čisto?!
Zašto ne izađeš na ulicu i kažeš mi šta je čisto?
Ništa nije čisto. Ništa nije čisto.
Ali pogledaj šta smo ostvarili za momke. Doneli smo im više novca, osiguranje.
Ni meni se to ne sviđa, ali ne bi imali ništa bez Dojla i Milana.
Ti to znaš.
Sutra putujem za Zapadnu obalu. Razgovarao sam sa Grejemom, potrebna mu je moja pomoć.
Dobro. I kad se vraćaš?
Selimo se tamo, ja i Moli.
Bože, Ejb, hajde.
Ovde postajemo veliki.
Potrebna mi je tvoja pomoć. Ti pripadaš ovde.
Znaš, ti i ja, mi... mi smo izgradili sve ovo.
Ti si mi kao brat. Ti si mi kao brat.
Ti si jedini čovek... Nikome ne verujem.
Kažem ti.
Ljulja se u krošnjama ceo dan
Skače i udara i peva ovu pesmu
Sve pričice iz Džejberd ulice
Vole da slušaju crvendaća kako kaže ćiju, ćiju, ćiju
Crvendać se ljulja Ćiju, ćiju, ćiju
Crvendać se ljulja Ćiju, ćiju, ćo
Hajde, crvendaću što se ljuljaš jer ljuljaćemo se večeras
Ćiju, ćiju, ći
Svaka mala lasta, svaka senica
Svaka ptičica u hrastovom stablu
Mudra sova, velika crna vrana
Krilima mašu
O, g-dine Kovak, dobrodošli. Ja sam Piter Džejkobs, šef PR odeljenja.
Jaku ruku imaš, Pitere. Berni Mar, moj pomoćnik.
g-din Grejem Vas očekuje u svojoj kancelariji. Mogu li da uzmem Vaš kaput?
Džoni! Drago mi je što te vidim.
Hej, moraš da mi kažeš kako i dalje izgledaš tako dobro.
Vežbe, Maks, vežbe. Kako si? Poznaješ Bernija Mara, mog pomoćnika.
Poznaješ Majka Kvina.
- Bob Vilson. - Kako si? Jel' došao Ejb Belkin?
Nije. On je u San Francisku, pregovara. Ne može da stigne.
- Dobra radnja, a, Džoni? - Aha.
- Hoćeš li piće? - Ne. Suviše je rano za mene, Makse.
Hej, imamo dole masera. Hoćeš li malo da se osvežiš?
- Tvoj sopstveni maser. - Impresivno.
Razgledao sam ovo mesto. Šta je ono? Mahagoni?
Ne. To je orah. Dobro je za imidž. Znaš na šta mislim, Džoni?
- Znam na šta misliš. - Regionalni sastanak počinje.
- Dobro. Koliko ostaješ? - Hoćeš da znaš kad ću da odem?
Ne. Posle sastanka sekretar za rad drži prijem za štampu.
Hteo sam da se uverim da ćeš biti tu.
Senatore! Kako ste?
Dobro sam, hvala.
Ugovori koje ste dobili izazivaju poštovanje svih u prevozničkoj delatnosti.
- Za koje novine radite? - "Vašington post".
Berni, pobrini se da se pretplatimo.
Recite mi, g-dine Kovak. Kako dobijate tako dobre ugovore za svoje ljude?
- A za koje novine Vi radite? - Džoni.
Ovo je senator Endru Medison, iz Pensilvanije.
On je predsednik Komisije Senata za kriminal.
Jel' tako? Mislio sam da je ovo prijem za štampu.
- Sindikati su me oduvek zanimali. - Jesmo li na televiziji?
Hoćete li da odgovorite na pitanje?
Zanima me kako uvek uspevate da obezbedite tako dobre ugovore za vaše ljude.
Naučio sam nešto pre izvesnog vremena.
U ovoj zemlji možete da dobijete sve što želite ako malo pogurate.
To je dobro. To je dobro.
Hvala Vam, g-dine Kovak. Izvinite me.
A šta ćemo sa tim izborima za Senat?
Ne znam šta ćemo sa tim tipom. Kako se zove? Bjuford?
Belford. Dobili smo tri pisma od Džordža Vilijemsa u kojima traži našu podršku.
Znam to, ali jedini put kada sam ga sreo, ovako se rukovao. Kao riba.
- Izgubiće. - Da. Pa šta da mu damo? Pet?
Ne bih mu dao pet. Daj mu dve, kao uslugu sudiji. I, Vins?
- Da? - Obavezno uzmi priznanicu.
- Neko želi da te vidi. - Rekao sam ti, danas više nema sastanaka.
To važi i za tvog kuma?
- Ejb. Kako si? - Kako si, Džoni?
Svakih nekolko godina ti nedostajem. Vraćaš se.
- Šta imaš na umu? - Igračke.
Igračke?
Znaš onaj model kamiona na tvom stolu?
- Naravno. - Svaki lokalni ogranak u zemlji ima po jedan.
Košta 100 dolara po komadu. Ima preko 1 000 ogranaka u zemlji. To je mnogo novca.
- To je mnogo novca. - Kako to da si kupio jednu?
Moj sekretar ju je nabavio.
Kupio si je iz istog razloga kao i moj lokalni ogranak.
Zato što smo dobili pismo od Maksa Grejema u kome nam on preporučuje da kupimo nekoliko.
Znaš ko je vlasnik firme koja proizvodi te igračke?
- Ne. - Grejemova žena.
- Siguran si? - Tako sam čuo.
Uzima pravo iz džepova momaka.
- Čuo si? Imaš li neki dokaz? - Hoćeš li da to zaboravim?
- Jesam li to rekao? Daj da ja to ispitam. - I šta onda?
- Ako je istina, uradiću nešto povodom toga. - Kao na primer?
Hej, Ejb. Misliš da bih dozvolio da se ta baraba izvuče što potkrada momke? Je li?
Prepusti to meni. Važi?
O čemu ste razgovarali ti i Ejb.
Misli da Grejem potkrada momke.
Stvarno?
Nema nikakvih dokaza.
Šta ćeš da uradiš povodom toga?
Ne znam. Znaš Ejba, uvek ga nešto ponese.
- Džoni? - Molim?
Možda bi bilo bolje da to proveriš.
Mislim da ću da zadužim Bernija da to uradi.
A prvo ću da proverim tebe.
O, da, volim te, devojčice.
- Hej! - Pogodak!
Sreća?
- Dobro. Ti si na redu, Bejb. - Večeras si se naoštrio.
- Radio sam na tome. - Znači, lepo si se proveo u Vašingtonu?
I dalje je isti Vašington.
Video sam te na televiziji. Svi u Detroitu pričaju o tebi.
Šta kažu za mene?
Kažu da bu voleli da budeš tamo, da pripaziš na Henrija Forda.
Ah, Džone, Džone. Kako su momci, a?
- Kako je Majk? A Kevin? - I dalje raste.
To je lepo. To je vrlo lepo.
Moj dečko, Entoni je krenuo na koledž.
- Stvarno? - Vest Point.
- Kuda idu godine, a?
One samo idu.
Džone, moji partneri i ja, imali smo mali razgovor.
- Treba nam dodatak na naš poslednji zajam. - To će teško ići.
Teško. Niko nije rekao da je život lak.
- Koliko još?
Dva i po.
Mislim da nemaš toliki zalog.
Ipak imamo godine u zalog, Džone. Godine.
Ti si na redu, Džoni.
Imaš dobrog manikira.
Manikira? Šta fali manikiru?
Sve ove godine, Džone? Sve ove godine i još uvek si džomba?
- Bio si u pravu u vezi sa Grejemom. - Imaš dokaz.
Berni ima podatke koji pokazuju da Grejemova žena poseduje tu fabriku igračaka.
To je otuđenje fondova sindikata. Kada se to pročuje...
- Neće da se pročuje. - Šta?
- Ne treba nam loš publicitet. - Šta ćemo sa Grejemom?
Pusti me da se ja pobrinem za to.
Pobrinućemo se za njih. Ovde imamo odličan tim.
Džoni? Javiću ti se, Edi.
Uđite, uđite. Završićemo ovde kasnije, Karen.
- Prekidamo li nešto? - Izdržaće se.
- Kako ide, Maks? - Vins, kako si?
- Berni. - G-dine Grejem.
- Džoni. - Kako si.
- Dobro izgledaš. Šta kažeš na piće? - Ne pre podneva.
- Berni? - Ne, hvala.
- Vins? - Ne.
Pa...
Ja ću jedno. U vaše zdravlje.
- Voliš li ponije, Maks? - Šta?
Trke. Voliš li trke?
Na šta misliš?
Ponekad odgledam po neku trku, naravno, ali ja... Sigurno nećete piće?
Makse, da li poseduješ konja po imenu "Razigrani Kicoš"?
- Da. - I imaš trenera po imenu Rafeli?
Deni Rafeli.
- On je na platnom spisku kao poslovni agent? - Brine se o našim interesima u trkama.
- Imaš firmu za odnose sa javnošću? - Da, ja sam partner.
"Džon Gotlib i saradnici", koju si prošle godine platio 75 000 dolara?
To je zakonit posao sindikata.
Najveći deo tog novca si iskoristio za sebe.
- Kupili su mi poklon. - Sedamdesetak potkošulja.
- Osam televizora. Loptice i štapove za golf. - To su poslovni pokloni.
Čaršavi i jastučnice. 30 para "najlonki". Dve kosilice za travu.
A šta sa onom fabrikom igračaka koju poseduje tvoja žena? Šta kažeš na to, Makse?
Pre 23 godine rekao si mi: "Uzećeš, Kovak."
Nije trebalo da to kažeš, Makse.
Kada sam po prvi put bio izabran za predsednika ovog sindikata,
imali smo 200 000 članova.
Sada nas ima preko dva miliona.
Proteklih 20 godina su bile najlepše godine mog života.
Pa vam teška srca...
kažem
da zbog zdravstvenih i porodičnih problema
ne mogu da izdržim još jedan mandat.
Za kandidata predlažem
čoveka koji uživa poštovanje svakog člana,
dugogodišnjeg rukovodioca našeg Saveta za Srednji zapad,
jedinog čoveka koji je sposoban da predvodi ovaj veliki sindikat... Džonija Kovaka.
Kovak! Kovak! Kovak! Kovak!
Pružajući ruke vašoj braći širom ove zemlje,
i vašoj braći u Kanadi, Portoriku, Havajima,
učinićemo da se ova internacionala pokrene kao nikada do sada.
I uz vašu podršku,
obezbediću vam najveću povišicu u istoriji ovog sindikata!
Vredno radite, zaslužujete to, i ja ću se pobrinuti da to dobijete.
Obećavam vam to.
Kovak! Kovak! Kovak!
FIST! FIST!
FIST! FIST! FIST! FIST!
Bog vas blagoslovio.
I uz vašu podršku,
obezbediću vam najveću povišicu u istoriji ovog sindikata!
...i ja ću se pobrinuti da to dobijete.
Bilo je više od hiljadu delegata
i Džon Kovak je dobio gotovo jednoglasnu podršku
da bude međunarodni predsednik "Federacije međudržavnih kamiondžija"
Vašington. Predsednik Ajzenhauer rekao je novinarima da...
Reći ću ti ko je večeras veoma srećan čovek. Bejb Milano.
- Mislim da bi trebalo da proverimo Kovaka. - Ne, ne, ne, ne.
Nastavi da radiš na Milanu. Vidi šta možeš da iskopaš.
A ja ću da budem veoma blizu g-dinu Kovaku.
Godpodo, troškovi života su skočili za 5 i po posto.
A vi tražite povećanje od osam posto, g-dine Kovak?
Pristaćemo na sedam.
Osam. Broj je osam.
Pristaćemo samo na sedam. Uz klauzulu da nema štrajka.
I čvrstu garanciju da ćete smiriti "usijane glave" u toku 48 sati.
Ako hoćete garancije, platite cenu.
Cena je suviše visoka, g-dine Kovak.
Kao i vaše zarade.
Dobro, gospodo.
Nakon mnogo razmatranja,
spremni smo da damo najviše 7 i po posto.
Mislim da je to više nego pošteno.
Naravno da mislite. Ali broj je osam, gospodo.
- Sedam i po. - Osam.
Ne dolazi u obzir, Kovak.
Mislio sam da ste pametni biznismeni. Ali niste.
Znate li koliko novca ćete izgubiti u nacionalnom štrajku?
- Pristali su na sedam. - Ne!
- Sedam i po. - Ne!
- A vi hoćete osam? - Da!
- Daću vam osam!
Drago mi je što imamo ovu zatvorenu sednicu.
Verujem da bi Komisija za kriminal trebalo da proširi svoju istragu.
Ovo kažem s malim žaljenjem.
Oduvek sam poštovao radnički pokret i njegova dostignuća,
ali mislim da je zastrašujuće da je vođa jednog od najvećih sindikata u zemlji
možda, kažem "možda", povezan sa šefovima organizovanog kriminala.
Šta kažeš na to? Hajde, ne mogu ništa da dokažu.
To je biznis, džon.
Pozajmljuješ novac iz penzionog fonda svakakvim ljudima.
Naplaćuješ nam isto kao i svima ostalima.
Medison je izdao sudske pozive svim lokalnim ograncima u zemlji.
Medison, Medison. Ma pusti ga.
Pokupiće koju naslovnu stranu, raspustiti komisiju i nastaviti dalje.
Šta kažeš, Džone? A?
Naši "Dan i Bredstrit" su najbolji.
- Neka to bude moja usluga. - Kad ćeš prestati sa tim uslugama?
Ovo je poslednja usluga, Bejb.
- Šta hoćete? - Ovo je sudski poziv. Obavezuje Vas da...
Samo mi recite šta hoćete.
Reći ću Vam šta hoćemo.
Hoćemo spisak sredstava Ogranka 302 od 1952. godine.
Nemamo ga.
Spisak banaka gde su ta sredstva deponovana.
Nemamo ga.
Imena i visine plata poslovnih agenata Saveta za Srednji zapad.
Nemamo ih.
Dokumentaciju o investicijama Ogranka 302.
Nemamo je.
A šta sa prilozima za političke kampanje Ogranka 302.
Nemamo ni to.
- Kako to mislite? - Imali smo provalu prošle nedelje.
- Opljačkali su nam sve dokumente. Jel' tako? - Tako je, Vinse.
- Provala? - Da.
To je loša strana preseljenja u ovaj kraj. Pljačke na svakom koraku.
Pretpostavljam da ste izvestili policiju.
- Jeste li, Vinse? - Naravno.
- Jesu li nešto dosad otkrili? - Dosad ništa, Džone?
- Pozovite ih. - Svakako.
Gospodo, mislim da ne razumete.
Taj sudski poziv nas ovlašćuje da pregledamo Vaše dokumente.
Hoću da se gubite iz moje kancelarije.
Otići ću iz Vaše kancelarije, g-dine Kovak.
Ali kada se sledeći put budem vratio, biće to sa saveznim šerifom.
Ne trošite uludo novac poreskih obveznika. Naša organizacija je čista.
Ako želite da steknete reputaciju, steknite je na drugom mestu.
Idemo, Dejvi.
- Imamo još jedan problem. - Da?
- Ejb je pozvao na štrajk "usijanih glava". - Šta?
- Ne može on to. Imamo državni ugovor. - Šta pokušava da uradi?
Kaže da ga nije briga ni za kakav ugovor. Kreće za 48 časova.
- Šta se ovde dešava? - Ejb Belkin?
- Znate ko sam. - Imate ovde neovlašćen štrajk.
Dobili smo uputstvo da ne ispoštujemo ovaj kordon.
Ko vam je dao to uputstvo?
Vinsent Dojl, glavni potpredsednik.
Mi u ovom sindikatu smo braća, a vi nećete da ispoštujete ovaj kordon?!
- Imate neovlašćen štrajk "usijanih glava"! - Baš me briga!
Ne pomeramo se!
...štrajkača je smešteno u bolnicu.
Senator Endru Medison, predsednik Komisije Senata za kriminal,
rekao je da će održati javna saslušanja da bi ispitao navodne veze podzemlja i sindikata.
Pa, mislim da je ovo tužan dan za radnički pokret ove zemlje
kada neki sindikat mora da pribegne sili da bi se obračunao sa svojim članovima.
Hoćete li da pozovete g-dina Kovaka da svedoči?
Računajte na to.
Šta si to uradio? Šta si to, dođavola, uradio Vinse?
- Ništa. - Rekao sam ti da ih zaustaviš a ne da ih smestiš u bolnicu.
- Niko nije mislio da nekog povredi. - Misliš da će Medison da poveruje u to?
Misliš da će novinari da poveruju u to? Dosta mi te je.
- Bejb, možete li da date svoj komentar? - G-dine Milano, vaš komentar?
Divan dan, zar ne?
Hoćete li izgubiti mnogo novca ako se dokaže povezanost?
Sviđa mi se Vaš šešir.
Vi ste prijatelj Džona D. Kovaka, zar ne, g-dine Milano? G-dine Milano?
G-dine Milano, molim Vas. Rekao sam, prijatelj ste Džona D. Kovaka, zar ne?
Poznajem ga, naravno.
Koliko dugo traje vaše prijateljstvo?
Znam ga... Ne znam. Znam ga dugo vremena, senatore.
Dugo vremena. Koliko? Pet, deset, dvadeset godina?
Rekao bih, dvadeset godina.
Da li ste nekada imali problema sa policijom?
Bilo je to davno, senatore. Ali ne želim da to poričem.
Možete li da nam navedete kada ste bili hapšeni?
- Ne, ne sećam se. - Ne sećate se?
Ne sećate se iznude, da ste bili osumnjičeni za ubistvo i zaveru da se počini ubistvo?
Zar Vi niste vodeća osoba u organizovanom kriminalu u ovoj zemlji?
Nisam. Ja sam biznismen, i to je sve.
- Tako nešto ne postoji. - Šta?
To... organizovani kriminal.
Kad god se dogodi zločin, uvek je prilično dezorganizovan, ako mene pitate.
Nešto bih vas pitao, g-dine Milano.
Zar nije tačno da posedujete
Najveći deo korporacije "Piramida" u Las Vegasu?
Sve je to na mojim poreskim obrascima.
I da je da korporacija uzela zajam od dva i po miliona dolara
iz penzijskog fonda "Federacije međudržavnih kamiondžija"?
To nije tajna.
Da li ste razgovarali sa svojim prijateljem, g-dinom Kovakom u vezi sa tom pozajmicom?
Razgovarao sam sa poverenicima penzijskog fonda.
Da li ste razgovarali sa svojim prijateljem g-dinom Kovakom u vezi sa odobrenjem zajma?
Sa njim niko ne voli da pregovara, senatore.
Radije bih pregovarao sa Vama.
- Vaše ime. - Odbijam da odgovorim,
zato što iskreno verujem da bi me odgovor inkriminisao.
Kažete da se bojite da bi Vas inkriminisalo,
ako bi nam dali svoje ime?
Moglo bi.
Sigurno je veoma teško imati ime koje predstavlja toliki teret.
Da li je tačno, g-dine Dojl, da se bez odobrenja članstva,
sredstva sindikata koriste za proširenje delatnosti organizovanog kriminala?
- Prigovaram ovakvom načinu ispitivanja. - Odgovorite na pitanje.
Odbijam da odgovorim
jer iskreno verujem da bi odgovor mogao da me inkriminiše.
Pa, postoji li neko pitanje koje ova komisija može da Vam postavi
a da se ne inkriminišete odgovorom na njega?
- S uvažavanjem odbijam... - Dovoljno je.
Gadite mi se, gospodine.
Ponovo se sastajemo u ponedeljak u devet ujutru.
Zabrinut sam za ovu zemlju, brine me što je on paralisao ceo grad.
Paralisao je prestonicu. Znači li Vam to nešto? Ili možda i Vas poseduje?
- O čemu, dođavola, pričate? - Reći ću Vam.
Radili ste za Kovaka, a njega poseduje Bejb Milano. Prosto je.
Ja radim za sindikat i ni za koga drugog!
- Sami ćemo da rešimo svoje probleme. - Kada?
Vidite, moja komisija je spremna da to sada reši.
Ne za mnogo godina. Razmislite o tome.
Rekao bih da Vašim ćutanjem odobravate ono što se dešava.
Treba nam samo... malo podataka... pozadina.
G-dine Belkin... molim Vas.
Džoni, saslušaj me. Ejb će da svedoči.
- Išao je kod Medisona. - Ne verujem u to, Vins.
Pratim ga danima. Bio je tamo.
- Ne mogu da verujem. - Jesam li ti rekao da će jednog dana da se okrene protiv tebe?
Dobro, rekao si mi. Ali u to ne verujem.
Pa, Džoni, bilo bi bolje da poveruješ.
- Moramo da pozovemo Milana da to sredi. - Hoću da se Milano ne meša u to.
Znaš šta će da ispliva - džu-boksovi, zajmovi, sve.
- Prišiće ti primanje mita! - Nikad nisam ništa primio.
Upropastiće tebe i nas. Upropastiće ovaj sindikat!
Zaveži! Niko neće da upropasti sindikat!
Reci mu.
Vins je u pravu, Džoni.
Znaš li pod kakvim smo pritiskom? Ne mislim samo na sebe.
- Svi mi. - Mogu da izađem na kraj s njima.
Ministarstvo pravosuđa, Ministarstvo finansija, FBI, nosićeš se sa čitavom vladom?
- Šta hoćeš od mene, Bejb? Da bežim? - Ne znam.
Razgovarao sam sa nekim prijateljima.
Možda bi trebalo da prepustiš mesto Vinsu ,a?
Da podnesem ostavku? Hoćeš da podnesem ostavku.
- Pomisli na pritisak. - Nećeš mi ti govoriti kako da vodim moj sindikat.
- Slušaj me. - Ne govori mi to, jasno?
Ako Belkin svedoči, gotov si.
On neće da svedoči.
Ne pomišljaj na to. Čuješ li me?
Džone,
hej, prijatelji smo dugo vremena.
Nikad nismo bili prijatelji.
Kovak! Vreme je da se povučeš.
- Izvolite? - Hteo bih da razgovaram sa Ejbom Belkinom.
- Ejb Belkin nije ovde. Ako biste... - Džoni. U redu je.
- Zdravo, Moli. - Nije trebalo da dođeš ovde.
- Moram da razgovaram sa Ejbom. - On ne želi da razgovara.
Važno je za vas oboje da razgovaram s njim.
- On neće... - Ko je?
- Džoni. - Džoni?
Džoni. Sećaš me se?
U redu je.
Džoni Kovak, iz sindikata.
Šta, dođavola, radiš ovde dole, Ejb?
U redu je.
Nemamo o čemu da razgovaramo.
- Kako se osećaš? - Dobro.
Šta to popravljaš? Stolicu?
- Da. - Uvek si bio vešt sa rukama.
Džoni, kaži to što imaš.
Dobro. Vidi, Ejb, ti imaš porodicu.
Ona ti je verovatno najvažnija. Jesam li u pravu?
Jeste. Ti se brineš da ona bude bezbedna.
Pa, molim te, imamo li problema?
Ne svedoči za Medisona, iznesi ih pred Odbor za žalbe sindikata.
Džoni, ti si Odbor za žalbe.
Ne bih voleo da budeš povređen.
Ti ćeš da me povrediš, Džoni?
Ne.
Došao sam da pomognem.
Znam.
Sve što želim je da sve prečistim, da bude dobro.
Da se otarasim Milana, Dojla, i sličnih ljudi, koje nikada nije ni trebalo pustiti.
Žao mi je. Ti si šurovao s njima, a ne ja. Ništa im ne dugujem.
Ali morao sam da sarađujem s njima. Znaš to.
Znam, znam.
Moraš li to da uradiš?
Da.
Onda uradi.
Znaš li u čemu je problem?
U čemu?
Nikad nije trebalo da napuštamo stari kraj.
Čuvaj se, hoćeš?
Sigurno nećeš da ja pođem?
Ne. Neću da te maltretiraju svi oni novinari.
Mogla bih da ostanem u hotelu.
Ne. Najbolje je da ostaneš ovde.
Neće to biti dug put, u redu?
- Nazvaćeš čim sletiš? - Hoću, hoću. Gde su dečaci?
- U školi. - Mora da sam posenilio.
Volim te.
Otkud sad to?
Sigurno je od vrućine.
Sklanjaj se sa vrućine.
Nažalost on je navikao da traći novac poreskih obveznika.
Članarine jedino možete da upotrebite protiv senatora.
G-dine Kovak, zar Vi ne šurujete sa Bejbom Milanom?
Možemo li da dobijemo izjavu?
Molim Vas ustanite, g-dine Kovak.
Da li se svečano zaklinjete da će sve ono što izjavite pred ovom komisijom Senata
biti istina, samo istina i ništa osim istine, tako Vam Bog pomogao?
- Kunem se.
- Možemo li da budemo malo tiši?
Možemo li da budemo malo tiši?
Siguran sam da svi žele da čuju svaku reč koju g-din Kovak ima da kaže.
Ali, pre nego što počnemo ovo saslušanje,
Želim da izjavim saučešće.
Ejb Belkin, službenik sindikata Zapadne obale,
koji je danas trebalo da svedoči,
ubijen je pre oko 12 sati.
Senatore Medison. Senatore Medison!
Senatore Medison, u svetlu ovih događaja,
tražim odlaganje ovog saslušanja za 48 sati.
Siguran sam da nas sve žalosti smrt g-dina Belkina,
ali mislim da to nije razlog za odlaganje.
Da li g-din Kovak traži odlaganje? Ako je tako, iz kog razloga?
Senatore, siguran sam da svi ovde znaju koliko su bliski bili g-din...
- Došao sam da svedočim, svedočiću. - Hvala Vam, g-dine Kovak.
Samo radi procedure,
da li ste vi međunarodni predsednik "Federacije međudržavnih kamiondžija"?
Možete li glasnije? Ne čujemo Vas.
Jesam.
A koliko članova broji Vaš sindikat?
Skoro tri miliona.
Koja tačno ovlašćenja imate kao predsednik?
- Predstavljam ljude. - I to je sve?
U članku u jednom časopisu rekli ste da je
"sve što ide na točkovima" Vaše.
Predstavljam ljude.
Ali, zar nije strašno kada zamislite da je tolika moć u rukama jednog čoveka?
- Ne, senatore, nije. - Shvatam.
Da li je tačno da je "Federacija" postala poznata po svojoj siledžijskoj taktici?
To nije tačno.
I da li je tačno da mnogi Vaši članovi,
a posebno poslovni agenti, imaju krivične dosijee?
- Neki. - Priznajete to?
Senatore, ako čovek pogreši, treba li da mu život bude upropašten?
Hapšen sam preko 30 puta u štrajkovima, pokušavajući da zaradim za pristojan život.
Jesam li zbog toga kriminalac?
Da li smatrate da Vinsenta Dojla, potpredsednika Vašeg sindikata,
treba smeniti sa položaja
zato što je odbio da svedoči ovde pozivajući se na samoinkriminisanje?
- Ako se pozove na peti amandman? - Tako je.
To je deo Povelje o pravima čoveka. To stoji u ustavu.
Na tome je i zasnovana ova zemlja. Vi pišete zakone. Ja protiv toga ne mogu.
Da li... da li poznajete Entonija Milana?
- Poznajem ga. - Prijatelji ste?
Poznajem ga.
Zar Vaš sindikat nije nedavno dao jednom od koncerna g-dina Milana
zajam od dva i po miliona dolara iz Vašeg penzijskog fonda
i druge zajmove čiji je iznos ukupno 6,2 miliona dolara?
Jeste.
Da li je g-din Milano to od Vas zatražio kao uslugu?
- Tražio je to od poverenika. - Vi ste jedan od poverenika penzijskog fonda.
- Jesam. - Znači da ste glasali da mu se odobri zajam?
- Uz 11 ostalih. - Koliko dugo poznajete g-dina Milana?
Dugo.
Da li ste ikada učestvovali u ranijim poslovnim transakcijama?
Možda u jednoj.
Ovde imam izjavu koju je Ejb Belkin dao pod zakletvom, gde on tvrdi drugačije.
A šta sa "Džu-boks kompanijom Hejli" iz Pontijaka u Mičigenu?
Da li je tačno da ste, kada ste predsedavali Savetom Vašeg sindikata za Srednji zapad,
primoravali biznismene da koriste "Hejlijeve" džu-boksove?
Lično nisam nikada nikog prisiljavao.
Da li ste rekli vlasnicima barova da ako ne koriste "Hejlije",
Vaši vozači više nikada neće isporučiti piće? - Tada nisam imao izbora.
Ma, hajde, g-dine Kovak! Svi mi imamo izbora.
Da li je tačno da je u to vreme vlasnik "Hejlijevih džu-boksova" bio g-din Milano?
Možda je imao nekog interesa u tome, da.
Da. Da li je tačno da Vas je g-din Milano podmitio da biste mu pomogli?
To je laž! To je... Sklonite se od mene!
Mito u vidu poklona za venčanje?
- To je neka laž koju ste sanjali. - Ovde ste pod zakletvom, gospodine.
I da Vam kažem nešto. Imam trake i izjave koje kažu
da sanjate ako mislite da možete da omalovažite ovo saslušanje. Pod zakletvom ste!
Znam pod čim sam. U životu nikad ništa nisam primio.
- Ništa? - Ništa.
Da li ste nekada nekoga ubili, g-dine Kovak?
Ne, senatore, nikoga nikad nisam ubio.
- Znači, Vaš odgovor je "ne"? - Tačno.
- Šta je tačno? - Tačno je da nikad nisam nikoga ubio.
Jeste li sigurni?
Da li je tačno da ste 1938. u štrajku koji ste predvodili,
ubili čoveka drškom od sekire?
To je bilo u samoodbrani.
Da li je tačno da ste ga dugo i neprestano udareli po glavi
dok ga niste ubili? - To je bilo u samoodbrani.
Odgovorite na pitanje, g-dine Kovak.
Da li ste 1938. godine počinili ubistvo?
Ili, što je još važnije,
da li ste učestvovali u zaveri da se Ejb Belkin ubije pre manje od 12 sati?
To je laž! Neću da sedim ovde i da me optužuju za nešto bez dokaza!
- Odgovorite na pitanje. - Hteo sam da vam kažem istinu.
- Ejb mi je bio kao brat. - Odgovorite na pitanje.
Zajedno smo izgradili ovaj sindikat! Šta vi uopšte znate?!
Samo hoćete da vam se ime nađe u novinama pored gomile laži! Skinite mi se!
Mislite da ću da vam dozvolim da zarađujete na krvi mog brata?!
- Možemo da Vas optužimo za nepoštovanje. - Ja više ne odgovaram!
- Onda ne poštujete! - Optužujem Vas za nepoštovanje!
Optužujem ovo saslužanje i Milana za nepoštovanje, i sebe optužujem za nepoštovanje!
Tišina, molim vas. Tišina.
Kovak! Kovak! Kovak!
- Šta smo mi? - FIST!
- Šta smo mi? - FIST! FIST! FIST!
- Izgledaš umorno. - Da. Kasno je, Berni.
Hvala ti.
Hoćeš li da uđeš na piće?
Hvala, Džoni, ali stvarno sam umoran. - Naravno.
Samo sam hteo da popričamo? Hoćeš li da pričamo?
Ako se ti slažeš, otišao bih kući i malo odspavao.
Naravno. Razumem. U redu.
Odmori se. Vidimo se ujutro u kancelariji.
Da. Laku noć, Berni.
Ana?
Ana?! Ana?!
Ana!
Preuzeto sa www.titlovi.com