www.titlovi.com
DOBAR BURGER
Dobro došli u Dobar burger, dom dobrog burgera mogu li uzeti vašu porudžbinu?
Samo dobar burger, molim za poneti. -Jedan dobar burger!
Ede... -Vidim te.
Nemoj me prodati Ede, molim te -Hoću da ostanem ovde sa tobom!
Volimo te, Ede. -Pođi sa nama, Ede. -Leti, Ede, leti!
Letim sa brzom hranom!
Letim sa hamburgerima!
Dobro došli u dobar burger, dom dobrog burgera. -Mogu li uzeti...?
Sat!
Hej, hej, Alfalfa! -Bil bi ti uzeo molim te moju porudžbinu? -Izvini, ne mogu.
Ja sam momak za vožnje. -Vama treba momak sa kase.
Hej, gde je Ed? -Ček, ček!
Da!
Jutro, devojke.
Izvini! Sačekaj. -Odvezaću te.
Izvini! -Moja greška.
Gospođice? Gospođice? -Mogu li molim vas poručiti neku hranu?
Nema problema! -Dobro, uzeću... -Ede!
Pazi te, gospođo! -Ne! Pazi te! -Pazi te!
Hej. -Hej, bebo. -Moja beba!
Pazite! Beba prolazi!
Ubaci, čoveče, ubaci!
To je to! - još pet sekundi i, zovem menadžera!
Misliš da se zezam?! -Pet... četiri... - tri...
...dva...
Dobro dosli u dobar burger, dom dobrog burgera.
Mogu li uzeti vašu porudžbinu? -Pa, bilo je i vreme.
Mogu li dobiti dva dobra burgera? -Izvini, batice, moram otići po njih.
Mušterijama nije dozvoljeno pozadi. -Samo mi daj dva dobra burgera!
Batice, ne mogu ti ih samo dati. -Moraš ih platiti.
Zaboravi! -Završio sam sa dobrim burgerom!
Jedva čekam da se mondo burger otvori.
Mondo burger? -Šta je mondo burger?
Ede, Vidiš li tu ogromnu zgradu tamo preko ulice?
Onu koju su gradili deset meseci?
Vidim. -To je mondo burger, Ede.
Da, otvaraju za, kao, tri dana. -Kul!
Nije kul, Ede. -Oni su konkurencija. -Velika konkurencija. -Da.
Mogu nas ostaviti bez posla. -Tako je.
Šta ćemo onda raditi? -Uredu, sad, hajde!
Dobar burger je ovde preko 40 godina. -Da... -Ljudi nas vole. -Većinu.
I niko neće ostaviti dobar burger bez posla! -Da! -Niko. -Niko!
Da! -Da!
Uredu, ljudi. -Još dva minuta pred kraj testa.
Znam šta misliš, moj brate... -"Zašto? Zašto bi nam ovaj čovek
"dao test na poslednji dan škole pre nego što leto počne?"
Saću ti reći zašto. -Zato što... um nikada ne spava.
Mogu li dobiti pesnicu? -Haleluja.
Šta se žuriš, moj brate? -Žurim
zato što je sad zvanično letnji raspust a i dalje, te gledam.
Ti si neverovatan učenik. Mislim, sediš ovde, prvi zavrsiš test
i toliko si se koncetrisao, Mislio sam da spavaš.
Sledeći put neka bude izazovnije. -O tome hoću da poprićam sa tobom.
Izazovi, potencijalno iskorištavaju tvoj um, zato sam zabrinut za tebe.
I ja sam zabrinut za tebe, isto. -Jesi li se skoro pogledao?
Afro, čizme, i ova jakna... -Želim ti lepo leto, Šaft.
Yo, Deks, sačekaj. -Pa, šta misliš kako si uradio ispit?
Izvini, letnji raspust je počeo pre 48 sekundi.
To znači da škola, posao ili bilo šta od prirode
je sada zvanično bez ograničenja za sledeća tri meseca.
Lep auto. -Tvoj? -Ne, mamin je, ali ona je poslovno u njujorku.
I ona ti dopušta da voziš ovo dok je izvan grada?
Ne.
Ede! -Ede... Speč, pomeri se? -Ede... Ede!
Ede, imamo dostavu. -Ali ja ne radim dostave.
Od sada radiš. Otpustio sam O'Malija. -Zašto?
Zato što se dečko pojavio na poslu bez pantalona.
Sad, molim te, dostavi ovo. -Adresa je pozadi.
Biće dostavljeno. -I šta je tvoj plan za leto? -Reću ti dečko,
planiram da se budim svaki dan oko podneva,
onda idem da odmorim pokraj bazena, naručim kinesku hranu,
možda pozovem neke dobre ženske i podelimo rolat od jaja ili dva.
Onda ću se probuditi sledeći dan, i uraditi sve ispočetka.
Znaš o čemu govorim? -Kažem ti, čoveče ti si srećan.
Moji roditelji me teraju da nađem posao preko leta. -Vidiš, to ti je to.
Moraš objasniti stvari roditeljima. -Kao što je letnji raspust.
Ključna reč je "ras- pust." -Vidiš o čemu govorim?
Samo se skini sa...
Moja afro.
Zašto?! -Brate Rid upropastio si moju afro.
Uredu, ne brini brate. -Samo budi kul i pusti me da sredim ovo.
Uredu, Džejk? -Džejk? -Ne.
Dušo. -Ne. -Moj branik.
Crna Lepotica
Vidiš, kad sam napustio školu danas nisam mislio da ću naleteti na tebe ovo leto.
ili nisam mislio da ćeš ti naleteti na mene. -Mislim, samo ovako naleteti.
U nevolji si sa mnom, mladiću.
Ne, slušajte, G. Vit, slušajte. -Nisam kriv.
Vidite, neki ludak na rolerama, uskočio je u moj vidokrug, i nisam mogao
videti ništa, pa sam skrenuo... -Roleri? Roleri?!
I onda smo se okretali kao... -Ne želim da čujem!
i onda to nisam mogao kontrolisati... -Ne želim da čujem.
Znaš li koliko me taj auto košta? -Ne. -Znaš li? -Ne.
To je auto od $22.000. - $22.000!
I to je samo osnovna cena! -Pogledaj hrom, vidiš?
čekao sam četiri nedelje za hrom!
Ne mozeš nabaviti hromirane felne po osnovnoj ceni! -Vidiš tu kožu?
To je Detroitska koža.
Moraš naručiti Detroitsku kožu iz Detroida! -Šta ti to govori?
Uvek vam donose dodatke.
Daj mi tvoju vozačku dozvolu.
-U vezi sa mojom vozačkom dozvolom,
Daću vam, ali morate sačekati. -Za šta? -Oko godinu. -Ne.
Tada ću je dobiti. -Ne, ne...
Tada će mi je dati u ruke. -Nemaš vozačku dozvolu?
Ne. -Znam da nemaš osiguranje je l'? -Valjda... -Mrzim da radim ovo, mladiću.
Mrzim da stavljam crnca u zatvor, ali moraću da zovem policiju.
Crnac u zatvoru? -Ne morate da... Ja sam samo dete.
Ne, ne, ne, nemojte policiju. -Ne zovite policiju.
Ne, molim vas, ne zovite ih. Ne zovite ih. -Molim vas, ne zovite policiju!
Ne smeju znati da sam vozio bez dozvole, gospodine, molim vas.
Ne, molim vas popraviću. -Pustite me da popravim.
Nisi trebao da voziš. -Ne, pustite me da popravim!
Uredu. -Uredu? -Da, uredu. Da. -Da, pustiću te da popraviš auto.
Pa, koliko mislite da će popravka koštati?
$1.900?! -Nemam $1.900. -Uredu je. -Možda će ti tvoji roditelji pomoći.
Samo da ih pozovem... -Čekajte, nabaviću novac.
Ne mozeš nabaviti novac. -Znam da imaš leto, samo želiš biti slobodan.
Pa zovemo... -Ne, čekajte, čekajte. -Ja ću... ja... -Ja...
Ja... Ja... -Ja...
Uzeću posao preko leta.
Zemička, pljeska, preliv, sos, prilozi.
Dodji, mala zemičkice. -Goveđa pljeska.
Dobro, da. to je gadno. -Uredu.
Yo, čoveče, mogu li pozajmiti malo salate? -Mogu li pozajmiti...
Ti. -Ko? -Ti! Pogledaj ovaj nered. -Ja, mogu objasniti.
Vidite, Pokušavao sam staviti veliku staru goveđu pljesku...
Na donjoj polovini zemičke, znaš, pre nego što paradajz postane sav klizav
sa... to je klizavo. -Izvinjavam se. I onda, znate,
zbog krastavaca sam uradio pogrešno... zato što su fleksibilni, nisu hrskavi.
I... -Yo, čoveče, podrži me u ovome. -Opet pištaljka.
Umukni. Samo buti tih. -Biću mnogo tih
ako prestaneš duvati u pištaljku. -Pazi na rečnik, štetočinski mali crve.
Upoznat sam sa pojmom "crv" ali... štetočina?
Spali ovo u prednji deo mozga, nasmejani.
Ako je tu jedna stvar koju Kurt ne može da podnese
to je nesposobni, blebetajući, neuredni, zaposlenik brze hrane.
Njam. -Da. -Ede! -Šta radiš u mašini za milk šejk?
Pokušavao sam da je popravim. -Da li si okrenuo prekidač? -Ne.
Da... -Džakuzi od jagode.
Ljudi, ja sam potpuno na skladištu da upravljam svakim od vas.
Za dve godine, mondo burger će biti
najveći lanac burgera na ovoj planeti. -Da. -Prvo moramo da pobedimo
našu veliku konkurenciju preko ulice, dobar burger.
Od sada, vaš život je mondo burger.
Možete zaboraviti na prijatelje, Možete zaboraviti na porodicu,
zato što Kurt... vam je od sad i otac i majka.
Kurt mora da izgleda odvratno potpuno go.
Ko je rekao to? -Ko je pričao dok je Kurt pričao?
To je bio on. -Izgovorio je nešto.
Zašto, nisam trebao znati. -Žao mi je što sam izgovorio.
Misliš da si smešan, zar ne, brate?
Znaš šta? -U mondo burgeru, nema komedijaša.
Kačiš se sa Kurtom i ideš u drobilicu.
Dobro, ova tvoja, jel to prava drobilica
ili je neka vrsta metafore? -To je to, nestaješ! -Adios. - čekaj, čekaj.
Neću više biti smešan. Vidiš? -Obezbeđenje!
Ne moraš da dovodiš momke ovde dole. čekaj, sekundu.
Kurt, hajde, molim te, treba mi ovaj posao. -Izbacite smeće.
"Smeće"? -Sad, vidi ovde... -Sklonite mi ovog gubitnika s očiju! -"Gubitnika"?
E sad si otišao predaleko. - hoćes deo mene -Da, ekstra hrskav, molim.
Vidi, srećan si što si doveo tvoje priljatelje ovde dole.
Hej, čoveče, je l' ovo stvarno neophodno? -Kurt, molim te! Treba mi ovaj posao!
Molim te, Treba mi ovaj posao. Molim te. -Izvinite.
Vidite, naručio sam dobar burger bez ičega u unutra.
To sam vam i dao. -Ne, dali ste mi zemičku.
Samo zemičku. -Vidite, ovde nema mesa. -Ali rekli ste da želite ništa u unutra.
Da, pa, očekivao sam pljesku unutra!
Batice, sa pljeskavicom je nešto. -Rekli ste ništa.
Fiz, je l' pljeska nešto, ili ništa? -Nešto? -Pobedio sam!
Uredu, sad mi je dosta. -Prijavljujem tvoje ime menadžeru!
Menadžer već zna moje ime. -Vidimo se u paklu! -Dobro. Vidimo se tamo.
Takav dobrica; Ne znam zašto je morao da baca hleb posvuda.
Mislim, bože. -Još jedan dobar šejk.
Dobro, dobro, neka dolaze. -Batice, zar ne misliš da si već imao dovoljno?
Hej... -Hej, izgledaš mi poznato.
Znam li te od negde? -Jesi li nekad bio u Australiji? -Ne. -Ni ja.
Mogu se zakleti da sam te video negde. -Hej, znam.
Možda sam poznat. -Znaš, kao bejzbol igrač, ili lepa medicinska sestra.
Šta? čoveče, za ime sveta o čemu ti govoriš? -Dobro, dobro, odustajem.
Ko sam ja? -Ne znam ko si, a ni odakle si,
ili zašto misliš da si privlačna medicinska sestra.
Ali sam siguran da ne želim da te znam još dugo.
Sad molim te, odlazi. -Imao sam vrlo loš dan.
Šta je bilo? -Jel te ugrizla ovca? -Šta?! -Da li si izgubio pantalone?
Ne! -Vidi, ti si neverovatno loš pogađač,
pa ću ti reći zašto sam uznemiren.
Završio sam sa $1.900 da popravim nekom kretenu kola,
i još $800 da popravim auto moje mame i upravo sam otpušten.
Čoveče. -Ne mogu verovati da me je Kurt otpustio iz mondo burgera.
Mislim, vikao je na mene, onda me je uvredio.
Ismejavao me je. -Dečko, mora da si stvarno grozan.
Vidi, upravo sada, udariću te u glavu,
ali nisam prilično siguran da bi tvoj mozak mogao shvatiti efekat bola.
Hej! -Hoćeš da vidiš moj pupak?
Pa, bilo je vrlo neobično upoznati te... Ede. -Idem sada da preklinjem nekog
za posao preko leta, čoveče. Ćao.
Čekaj. Mozeš raditi ovde u dobrom burgeru. -Ovde?
Da. Hej, G. Bejli, ovom momku treba posao. -Može li dobiti jedan? -Ne!
Vidimo se. -Čekaj, čekaj.
Hajde, G. Bejli. -Stvarno mu je potreban.
Može raditi pomfrit. -Otis radi pomfrit. -Da, ali pogledajte ga.
Koliko dugo bi mogao da živi?
Da. -Pa... -Jesi li ikada radio u brzoj hrani, -Dekster. Dekster Rid.
I da, radio sam u brzoj hrani. -Da? Koliko dugo? -Skoro dva dana. -Pa...
Znaš li da voziš motorno vozilo? -Da.
Odličan sam vozač. -Neke nezgode u tvom dosije- u? -Nikakve.
Uredu, Dekster. -Daću ti priliku. -Ti si na dostavama. -I nekad ćeš morati
da radiš za kasom. -Dobro. -Kul! Nauči cu ga svemu što znam! -Pomozi mi bože.
Neću vas izneveriti. -Hej, Fiz.
Ovo je Dekster. -Fiz radi na vožnjama.
Pa, haj- di- hu, Deks. -Haj- di- hu, Fi. "Fi"?
Niko nikada nije izgovorio moje ime tako. -Sviđa mi se.
Hej, i to je Otis. -On ima 77 godina i dalje radi u brzoj hrani.
Trebao sam umreti pre godinu dana. -Opak raskid. -I ovo je Didi.
Ona je veterinar. -Vegeterijanac.
To znači da ne jede krzno. -Ne nosim krzno. -Ne jedem meso.
Hej, Ede, šta je to? -To je samo Speč.
Pokazaću ti. Dođi. -Hej, Speč.
Speč nije mnogo "Ljudska osoba."
Hoćeš li oribati to?
Pa, zdravo. -Moje ime je Dekster. -Ja sam tvoj novi saradnik. -Monik.
Pa, to je lepa odeća koju nosiš. -I te pruge veoma ističu
boju tvojih očiju. -Da.
Mozeš zamisliti koliko sam osramoćena bila kada sam došla na posao
i videla da svi nose isto.
Dobro. -Pretpostavljam da se vidimo kasnije onda. -Verovatno.
Yo, čoveče, ko je bio to? -Ona je sve to. -Sve šta?
Nema veze. -Pa, reci mi -S čime ću ja dostavljati? -Kombi, kamion?
Evo ga Burger mobil.
Misliš li da možeš da upravljaš? -Ne znam. -Nikada nisam vozio sendvič pre.
Hajde, provozaću te. -Važi.
Mozeš voziti, zar ne? -Mislim, znaš čitati sve znakove i te stvari?
Da! E ovo ja zovem brzom hranom! -Hej, pazi na...!
To je bio znak stop! -Ne. čoveče.
Pazi na...!
Hej! Hej! -Vraćaj se ovamo!
Vreme zatvaranja napokon. -Uredu, da vidim.
$5 po satu, šest sati dnevno, pet dana nedeljno.
Biću u mogućnosti da isplatim kola u,
Drugom životu!
Čoveče! Ovo mesto je najmučnija,
patetična rupa koju sam ikada video. -Mislim, koja vrsta neodgojenog crva
bi ikada pomislio da jede ovde?
Dobro došli u dobar burger, dom dobrog burgera.
Mogu li uzeti vašu porudžbinu? -Vidi te, momci. -Baš tamo pozadi. -Je odbijeni.
Hej, vidi, Ede. -To je mondo idiot!
Pa, lepo je upoznati te, mondo idiote. -Ja sam Ed.
Pa, Ede, bolje pripazi na svoju guzu, čoveče.
Dobro.
Vidi, imaš li razloga biti ovde? -Da, imam.
Pomislio sam da bi vi gubitnici iz dobrog burgera bi trebalo da znaju
da je večeras veliko otvaranje mondo burgera.
Drugi put kada otvorimo naša vrata, dobar burger ide u drobilicu.
Opet sa ovom drobilicom. -Vidi, čoveče, poruči nešto,
ili se mozeš gubiti odavde. -Da, naravno -Mozeš uzeti moju porudžbinu.
Uzeću zadnji dobar burger za poneti.
Odustajem. -Nema šanse da momak može paziti svoju guzu.
Da! -Da li se svakom sviđa moja žurka?!
I sada... -Voljen sam da vam prestavim,
Mondo burger!
I od sada Ljudi, dobro došli u mondo burger.
G. Bejli. -Kad već nemamo mušterija ili struje...
Da, da. -Pretpostavljam da bi svi trebali, da idemo kući.
Izgleda da se dobar burger zatvara ranije večeras.
Da. I mislim da će vrlo uskoro biti zatvoreni za stalno.
Svi, imam jedan. -Jedan, šta? -Šta? Šta? -Mondo burger.
Uredu, uredu, svi. -Sad, nemojte se svi uzbuditi.
Svetog mi Makerela. -Ogroman je.
Vidi ti to.
I ne znam zašto naplaćuju isti iznos kao mi za dobar burger.
Kako su to uradili? -Oni samo koriste više mesa.
Jadne krave. -Hej, Speč.
Daj mi dobar burger.
Zvuče isto.
Hajde, koliko smo zaradili danas? - $43.09. -To je to?!
Pretpostavljam da mogu uvek hraniti majku sa mačjom hranom.
Sad nije verovatno najbolje vreme da pitam za povišicu? -Ne!
Idem kući. -Laku noć, Ljudi. -Laku noć, G. Bejli.
Pa, Monik, šta radiš večeras kada zakljucaš? -Mislim da idem kući.
Kući? Zašto? -Pa, tamo su moje stvari.
Stvari. -Hej, Deks. -Hoćes da izađemo večeras?
Ne znam, ali. -Hej Ede, budi pažljiv.
Ti! -Ja? -Sad znam gde sam te video pre.
Ti si ludak sa rolerama koji je prouzrokovao moju nezgodu.
Ne? -Ti si razlog zašto dugujem $1.900.
Ti si razlog zašto će moja mama saznati da sam vozio bez dozvole.
Čoveče, koštas me bogastvo -Pokvario si mi leto, čoveče
Upropastio si mi život. -Pa, ne želiš da izađemo večeras?
Ne. -Ne želim da izađem sa tobom... -Ikada.
Da li misliš da me mozeš odvesti do bolnice?
Mislim da sam polomio dupe. -Hajde, Otis. -Skloni se s puta.
Čoveče. -G. Rid. -Teško radiš kao i uobičajeno. -Ručam.
Pa, upravo sam dobio svoj auto nazad iz radionice,
i moram priznati izgleda kao nov. -Evo računa.
$2.500? -Ne! -Popravka je bila samo $1.900.
Pa, moj mlađi brat, to zove procenom.
Blizu, nekako, može biti. -I po proceni daću ti
oko dva i po meseca da mi daš pare. -Sad, prijatan ti dan na poslu.
Idem da ručam u mondo burgeru. -Dom velikog debelog burgera.
Dom velikog debelog burgera.
Čoveče.
Jel smeta ako sednem ovde? -Da, smeta. -Hvala. -Šta ti radiš?
Ručam. -Rekao sam ti da ne sedneš ovde.
Ne sviđaš mi se. -Možeš li to da utuviš u glavu? -Mogu da pokušam.
Ne. -Uredu, vidim, moraću
da pojasnim ovo za tebe. -Ne želim da sedim pored tebe.
Ne želim da te vidim. -Ne želim da te osetim. -Ne želim da se družim sa tobom.
Ne želim čak ni da koristim reči sa slovima "Ti."
Vidi, ja sam momak sa grozđem u nosu.
Prestani.
Hoćes li prestati?
Nije smešno. -Uredu. nasmejao sam te.
Pa... odustajem.
Grozđe? -Ne, preskoči ću.
Trebao sam shvatiti da će ručak sa tobom biti... drugačiji.
Hej, šta ti je to? -To je moj sos. -Pravim ga sam. -Nosiš svoj sos?
Zar ne nose svi?
Hej, hej, pazi malo? -Izvini.
Hej, ovo je nekako dobro. -Jesi li siguran da praviš ovo sam?
Da. To je moj recept. -Niko ne zna za ovo, zar ne? -Ne.
Hej, Fiz, dođi. -Zdravo, momci. -Šta mogu...?
Hej, šta si uradio?
Ovo je vrlo dobro. -Šta ste vi momci stavili na ovo?
Didi, Otis, Monik, dođite.
Hej, hej,!
Mama, nazvaću te kasnije. -Ovo je tako dobro. -Hej, hej, hej.
Šta se za ime zemaljske govedine dešava? -G. Bejli, probajte ovo.
Dekster, nemam vremena... -Dobro je. -Zastrašujuce.
Ovo je veličanstveno. Šta je to? -Pomfrit. -Znam, Ede. -Govorim o sosu.
Šta je u sosu? -Edov recept. -Pravi ga sam. -Ede? -Odlično. -Strava je.
Drago mi je što nisam mrtav. -Ede! -Ako stavimo sos na sve dobre burgere,
onda će svi hteti da jedu ovde. -Izbaci ćemo mondo burger sa mape.
To je super. -Da! -Istina. -Ede, ulazi u tu kuhinju i počni sa pravljenjem sosa.
Jupi dupi!
Biće gotovo. -Nemoj nas izneveriti. -Daj mi još jedan pomfrit.
Dobar burger se vraća na posao. -To!
PROBAJTE NAŠ NOV: EDOV SOS
Ede... -Nikad nisam video toliko mušterija.
Dobar burger se vratio u posao. -Vratio u posao.
Pomeri se, mondo burger. -Pomeri se.
I Ede? -Šta? -Za svaki dobar burger koji prodamo, ću ti dati po deset centi!
Čoveče. -Mala pomoć ovde. -Dobro, stiže. -Ne, ne. Ja ću pomoći Didi.
Ti idi u kuhinju i nastavi praviti sos.
Pa, Ede, kako pravljenje tog sosa ide?
Vrlo dobro. -G. Bejli kaze da će spasiti dobar burger.
To je super. -Sad, sećaš se da je moja ideja bila
da stavimo sos na dobre burgere u poćetku, zar ne?
Da, trebalo bi da dobiješ nešto od novca kojeg dobijem.
Drago mi je da čujem to. -Ustvari ako ćemo biti
u poslu zajedno, mislio sam da bi možda trebalo da potpišemo mali ugovor.
Da učinimo naše partnerstvo zvanično. -Da, dobro.
Da.
Znam neke od ovih reči.
Pa, šta to znači, Dekstere? -Pa, ustvari je vrlo jednostavno.
Sav novac koji dobar burger zaradi na tvom sosu,
ti ćes zadržati 20%. -Kul? Dobro. -A ja ću zadržati ostalih
80%, tako da ispadne kul za obojicu -Dobro.
Evo ti. -Kul. Uredu.
Ede? -Tamo mora da ima bar 50 mušterija.
Neverovatno je. -Šta stavljaš u taj sos? -Pa, počneš sa malo limunovog soka
i kečapa.
Vidi, Dekstere, svidjaš mi se kao prijatelj i sve ali mislim...
Ne. Slušaj me pažljivo. -Dobro. -Nemoj nikom reći sastojke od tvog sosa.
Pa, prvo počneš sa malo limunovog soka... -Prestani! -Prestani govoriti.
Nikada ne reci nikom recept od tvog sosa. -Zašto?
Želiš da spasiš dobar burger, zar ne? -Da. dobar burger je moj život.
Pa, onda, moraš da sačuvaš tvoj recept kao tajnu. -Uredu? -Dobro.
Uredu. -Dekstere? -Gnječiš moj pankreas.
Izvini. -Hvala.
Neverovatno. -Pre dva dana, imali smo dobar burger srušenog.
A pogledaj ih sad. -Mislim da je sos u pitanju, šefe.
Znam to. -Misliš da je Kurt glup?
Želim da dobar burger ostane bez posla. -Idi i saznaj šta je u tom sosu.
Nabaviću malo i proveriti.
Ede, evo tvoja zarada za danas.
$67.00.
Jupi!
Hvala za sos, klinjo. -Volim vas!
Pa, evo ti, Ede. -Zadržaćeš $13. -To je skoro $14.
Da, pa, vidimo se sutra. -Hej- hej, Deks, šta radiš?
hoćes li da izađemo negde ili nešto? -Ne znam.
Moram da očistim svoju sobu. -Moram da... -Molim te?
Naravno. izađimo. -Kul! -Želiš li da vidiš moje tajno mesto?
To nije ono što sam zamišljao. -Hajde! -Uredu... -Evo ti.
Ovo je moje mesto. -Ovo je gde ja dođem i mislim.
Pa, mislim. -To je smešno,
zato što te nikada ne bi smatrao za mislioca. -Da, naravno.
Razmišljam o svakakvim stvarima: -Dobrom burgeru... -Vevericama...
Kartonskim kutijama... -Stvarima koje su lepljive...
Kladim se da nemaš ni jedan pravi problem.
Imam šest prstiju na mojoj levoj nogi. -Kakvu vrstu problema ti imaš?
Osim onih koje si ti izazvao? Mnogo. -Većina njih je počelo kad sam bio dete.
Otkako je tata napustio mene i mamu. -Mora da sam živeo na 15 mesta od tada.
Sećam se poslednji put kada sam video mog tatu. -Imao sam sedam godina,
i bez ikakvog razloga kupio mi je jo- jo. -Bio je tako kul.
Mislim, nije bio običan jo- jo. -Imao je svetla koja sijaju kada ga zavrtiš.
Crveno svetlo sa jedne strane, i plavo svetlo sa druge.
I pravio je tu fanki zvižduću buku, isto.
To zvuči kao dobar jo- jo. -Jel ga još imaš?
Ne. -Posle nekog vremena prestao je da svetli.
I tada je prestao da pravi tu fanki zvižduću buku.
Onda ga je pretpostavljam moja mama bacila.
Znaš... -Čak se i ne sećam kako moj tata izgleda.
Ne sećam se kako i moj tata izgleda, isto.
Ali bar idem da ga vidim svaki dan.
Odustajem. -Idem kući.
Hej, Deks. -Hvala što si izašao sa mnom.
Nema problema. -Vidimo se sutra, druže.
Stvarno to misliš? -Mislim šta? -Da sam tvoj drug.
Nazvao si me tvojim drugom. -Da, naravno.
Pretpostavljam. -Vidimo se sutra.
Dekstere, imaš dostavu. -Ima da poludiš.
Hej, Monik, pogledaj. -Imam dostavu da završim.
Hoćeš li da se voziš sa mnom? -Hoću ja da idem, hoću ja da idem.
Da. -Možeš ti ići, Ede. -Jupi!
Čoveče.
Ede. -Ede, čoveče, moraš da parkiraš burger. Uspori.
Pazi, Stiv! -Hej, hej!
Hej, čoveče.
Hajde, čoveče, svlačionica je ovamo.
Pa, posle bodovanja tog neverovatnog, poslednjeg minuta, gađanja pobedničke igre,
i dovođenje tvog tima na putu ka NBA ligi, kako se osećaš? -Gladno.
Dostava. -Šek...!
Evo ga tvoj dobar burger.
Mali čoveče, naručio sam i paradajz sa ovim dobrim burgerom.
Ne vidim paradajz. -Pa, sačekaj.
Smatraj sebe paradajziranim. -Ti nisi kao ostali ljudi zar ne? -Ne.
Hajde, Šek. -Uzmi griz dobrog burgera, i reci nam kako ti se dopada dobar sos.
Dobrog je ukusa, dobrog je ukusa. -Jeste li čuli, narode.
Šakil O'Nil, je čovek koji uživa u dobroj hrani.
Vidi, Deks, mi smo uživo na TV- u!
Dobro dosli u dobar burger, dom dobrog burgera. -Mogu li uzeti vašu porudžbinu?
Nikada pre nisam bio na TV- u. -Hej.
Muka mi je od ovih bljuvotina. Umukni!
Nisi tako brz sa glupostima sad?
Imao si ga tada, brate. -Da, ali ako nisi primetio, Dobar burger i dalje radi
Pa, šta bismo trebali da uradimo povodom toga?
naši burgeri su već duplo veći nego njihovi.
Kuhinja. -Da, gospodine. -Učini naše burgere većim. -Većim? -Ali oni su već...
Većim! Većim!
Sada, da vidimo dobar burger
da ide protiv burgera koji su tri puta veći nego njihovi.
Super. -Ali šta sa Edovim sosom?
Dobro dosli u dobar burger. -Dom dobrog burgera.
Mogu li uzeti vašu porudžbinu? -Jesi li dobro, brate? -Hej, hej.
Znam te. -Ti si batica iz mondo burgera. -Tačno mondo. -Kurt Bazvel.
Ne, ne. -Ja sam Ed. -Mogu li te podići, Ede? -Ne znam batice.
Težak sam oko 75. -Samo uđi u kola? -Kola? -Da.
Ede, krenuću odmah na stvar. -Radio si u dobrom burgeru sad
za kao, šta, tri godine? -I tvoj menadžer ti i dalje samo placa
pet dolara po satu, čoveče. -Stvarno? Kul!
Pa, pet dolara po satu je kul...
Kako... deset dolara zvuči? -Deset dolara. -Ne znam.
Zvuče kao...
Hoću da napustiš dobar burger, i želim da da radiš za mene u mondo burgeru.
Da praviš svoj sos za Kurta. -Ko je Kurt? -Ja sam Kurt. -Ja sam Ed.
Svestan sam! -Reko si da si Kurt.
Pa, hvala za prevoz. -Kad god si spreman da dođeš i radiš za mene,
samo reci. -Dobro.
Šta si radio u Kurtovim kolima? -Znaš, samo pritiskao dugmiće i družio se.
Šta ti je rekao? -Nešto u vezi rada u mondo burgeru. -Mislim da mu se svidjam.
Ede! Ne svidjaš mu se! -Samo hoće da te iskoristi.
Pa, to nije..."prirodno." Ne.
On želi tvoj sos. -Vidi, nemoj mu reći recept za sos, uredu?
Jer ako budeš, dobar burger će biti u velikoj nevolji. -Dobro. -Uredu.
Kul. -Sad, hajdemo na posao -Uredu. -Deks...
Uzeo sam ti nešto. -Evo. -Šta, šta je ovo?
To je jo- jo. -Kupio sam ti sa onih $13 koje si mi dao. -Svetli i zviždi i sve.
Baš kao onaj što ti je tata dao. -Zašto si mi kupio ovo?
Jer smo drugovi. -Da.
Šta je sa ovim baticom? -Ne želi da radi u mondo burgeru. -Ako mene pitaš,
momak je kraći od pet porcija takosa. -Briga me.
Kurt će nabaviti njegov sos. -Nisam došao ovoliko daleko da dopustim
nekoj umornoj Ljigi kao što je dobar burger da mi stane na put.
Uvedi Roksejn.
Ako iko može uzeti sos od Eda... ona može.
Izvinite. -Zdravo?
Dobro dosli u dobar burger, dom dobrog burgera. -Mogu li uzeti vašu porudžbinu?
Ne, hvala. -Došla sam samo da te vidim, Ede.
Ja sam Roksejn.
Dobro dosli u dobar burger, dom dobrog burgera. -Mogu li uzeti vašu porudžbinu?
Tako si vruć. -Pa, ponekad se znojim na poslu.
Pa, jesi li gladna? -Da, gladna sam... ali ne hrane. -Gladna sam tebe.
Pa... ja nisam jestiv.
Hoćeš na sastanak sutra uveče? -S kim? -Sa mnom, ludice.
Ja ludica, isto.
Ne. -Mislim da bismo ti i ja trebali otići negde zajedno
sutra uveče. -Želis li? -Dobro. Kul. -Strava.
Evo moje adrese. -Vidimo se u 8:00.
Ne mogu da verujem koga sam upravo video. -Koga? Elvisa?
Ne, prelepu devojku koja je samo došla ovde. -I pitala te da izađete.
Znam. Hej, želiš li doći? -Ne. Tri je ne par, čoveče. -Pa, samo dovedi pratilju.
Hej, zašto ne pitaš Monik. -Mislim da ne.
Sviđa li ti se. -Kako da mi se ne sviđa?
Mislim, pametna je, zabavna, prelepa... -Lukava.
Onda je samo pozovi. -Ne. -Što kukavica si? -Nisam kukavica.
Jesi. -Dekster je kukavica! -Kukavica!
Nisam kukavica. -Samo mislim da ne želi da gubi vreme
na izlaske sa mnom, to je sve.
Kukavice...! -Kukavice ne muču, čoveče. -One kukuču.
Hej, Monik, Sutra uveče svi izlazimo.
Hoćes li da budeš Deksterova pratilja? -Vidi rekao sam ti...
Volela bih. -Da sam znao da ce reći da.
To, korn dog!
Vaša stolica, madam. -Hvala ti, Dekstere. -Tvoja stolica.
Je li ti guza dobro? -Dobro je. Hvala ti.
Uredu je, ljudi! -Njena guza je dobro!
To je odličan korn dog.
Pitam se kako ga natope u kvrgavu spoljašnost? Da.
Pitanje koje se vrti vekovima. -Znaš šta bi se slagalo uz ovaj korn dog?
Kornjačin oklop?
Ne, ludice. Malo tvog sosa.
Volim tvoj sos. -Kako ga praviš?
Umirem da znam. -Pa, prvo počneš sa malo kečapa i limunovog soka...
Šta je bilo? Jeli tvoja guza? -Ne.
Šta kažete da ubacujemo? -Ja ću prva. -U redu. -Hajde, Roksejn.
Ede... možemo li negde otići i biti sami? -Zašto?
Pa, možda možemo pričati. ili možda da upoznamo bolje jedno drugo.
Zar to ne zvuči zabavnije nego mini golf?
Ne! -Hajde.
Tako blizu a tako daleko. -Moj red. Izvini me. Mnogo hvala. -Urediću.
Dobro, da.
Uredu. Tako.
Pa, je li ti ovo prvi put? -Samo ti pričaj.
Dobro, moj red.
Pravo!
Tvoj red.
Onda kada sam imao šest, Rekao sam svoju prvu reč.
Moja mama misli da je bila "pantalone", ali ja mislim da je bila "pinceta."
I onda sam otišao u kamp i upao u pešcanu dinu... -Ede... Ede!
još uvek je u nesvesti, brate.
Šta se desilo? -Tvoja glava je udarila moju lopticu za golf.
I onda si zaspala. -Monik, hoćeš li da prošetamo?
Naravno. - čekaj, čekaj. -Šta bi ja trebalo da radim? -Zdravo!
Zdravo. -Šta bi ja trebalo da radim?
Ede... Mislim da ti i Roksejn će te već smisliti nešto.
Pa, Ede... -Šta želiš da radiš? -Pa, oduvek sam želeo da obrijem Marsovca.
Imaš li Marsovca. -Evo ti. -Hvala.
Pa, dali ti se sviđam? -Naravno.
Pa, sviđam ti se? -Jel se zezaš?
Sviđas mi se otkad sam te prvi put ugledao
Ali pretpostavjam da nije bilo isto za tebe?
Ne, zapravo, mislila sam da si egocentričan i odvratan.
Pa, toliko o mom sapoštovanju. -Promenila sam misljenje, nisam li?
Da, jesi. Kako to? -Ed. -Izvini.
Ed misli da si stvarno super tip. -Uvek priča kako si mu prijatelj.
kako si draga i brižna osoba. -Stvarno? -Ed je rekao sve to?
Ed je najsladja, najprirodnija osoba koju sam ikada upoznala.
I, ako mu se neko svideo toliko... ne može biti toliko loš.
Pogledaj me, Ede. -Gledam. -Šta vidiš?
Veliku crvenu čvorugu na tvom čelu gde te je loptica za golf udarila.
Pogledaj me u oči, Ede.
Ede? -Reci mi kako praviš svoj sos... i daću ti sve što poželiš.
Šta imaš? -Za početak...
Šta kažeš na ovo.
Ne!
Izvini. -Iznenadila si me. -Možeš li disati?
Dajem otkaz!
Pretpostavljam da nije uzela recept za sos. -Svestan sam.
Zdravo. Moje ime je Koni Mondun.
Ja sam domaćica porodičnog skupa, a pećnica mi se pokvarila!
Mislim da se pregrejala. -Bilo kako bilo, želela bih da poručim,
Tri dobra obroka, četiri mlađa dobra obroka, i 17 vaših dobrih komadića.
Dobro, na dva dobra mlađa obroka, ću zameniti dobre kolače sa dobrim pitama.
Ne brini se ako bude mnogo. -Pokupiću višak.
I, na obične dobre obroke, trebaju mi dva dobra burgera
da imaju kečap, majonez, senf, salate, paradajz, ali bez luka.
Imam intervju ovog popodneva. -Da vidimo, to je za sve osim za striku Leslija,
koji ne jede meso, ali naravno pije mleko, pa ne shvatam.
Uzećemo Lesliu dobru piletinu sa dobrim pomfritom i dobrim bezalkoholnim pivom.
Sve za poneti. Ali volela bih popiti piće dok čekam. -Izračunajte mi to!
Pogodi ko. -Ćao, Dekster. -Hej. Šta radiš?
Spremam se za posao. - kul, kul. -Slušaj pošto smo se sinoć lepo proveli,
Mislio sam da bi mogli da ponovimo većeras. -Mislim da nećemo.
Dobro. Sutra uveče, onda? -Ne. -Pa, možda ovog vikenda?
Možda ne. -Dobro. -Ko si ti i šta si uradila sa pravom Monik?
Ovde je. -Samo što sad zna ko je pravi Dekster.
Zaboravio si jaknu sinoć. -Hvala. -I ovo ti je ispalo iz džepa.
Ovo? ovo je samo...
ovo... -Tako je, to je samo ugovor koji je Ed potpisao.
Znaš onaj u kojem piše da ti uzimaš većinu njegovog novca.
Novca koji je trebao da dobije za njegov sos. -Ne... da.
Ali, vidi, samo sam pokušavao... -Znaš, ne mogu verovati
da bi ti uradio tako nešto nekome ko ti veruje.
Kako mozeš iskorištavati tako dragu osobu kao što je Ed?!
Čak i ako ti je našao posao?! -Čak i nije tako.
Samo sam želeo... -Znam šta si želeo.
Ti nisi Edov prijatelj. -Samo si ga iskorištavao
da uzmeš malo novca sa strane. -Mora da se osećaš vrlo dobro.
Dušo... -Ali ne brini. -Neću reći Edu da si ga prevario. -Zašto ne?
Zato što bi ga to mnogo povredilo.
Ološu.
A tu si, Ede. -Mogu li da sednem ovde? -Na moje krilo? -Ne, čoveče.
Samo ću sesti pored tebe.
Uredu, vidi, Ede, ne znam kako da kažem ovo. -Samo reci:
"Ovo." -Ne, govorim o ovom ugovoru.
Šta je, momče? - št...? Šta?
četiri klovna?! -Njihov auto se pokvario?
U nevolji su? -Čoveče, taj pas ne priča s tobom. -Sačekaj. -Pokušava da kaže
da su ovde četiri klovna koja su se zaglavila negde i da mu se auto pokvario.
Gde, momče, gde? -Ed, nema klovnova. čoveče, taj pas je samo gladan.
Pa, možda bi trebalo da ga nahranimo.
Evo, uzmi mondo burger.
On ne jede. -Pa, šta nevalja?
Ne znam. -Definitivno izgleda gladno.
Da. -Pa, evo. -Probaj dobar burger.
Pogledaj ti to? -Vidiš, rekao sam ti tu je nešto što nevalja sa mondo burgerom.
Zna on, zar ne, momče? -On definitivno oseti nešto što ne voli.
šta misliš šta bi moglo biti? -Ne znam. -Saznajmo.
Gde je taj pas?
Izvinite, dame, mogu li vam pomoći?
Možete li na pokazati pravac od sobe za malene devojke?
Da, gospođo. Damska soba je na drugoj strani restorana.
Pokazaću vam. -Skidaj ruke -Gospođo! - sa mene!
Šta sam ja dvorska luda... -Gospođo, samo pokušavam pomoći.
Ne treba mi tvoja...
Vode! Vode! -Treba mi vode!
Vode! -Vode! Vode!
Dobro, Odmah ce vraćam. -Vode! Vode!
Uredu, hajdemo. -Hej, a šta je sa tvojom vodom? -Hoćeš li samo krenuti?!
Hej, šta je ta stvar koju sipaju u burgere? -Ne znam ali kladim se
da je to što učini one burgere toliko velikim.
Trebali bismo nabaviti malo te stvari za dobar burger.
Ne, čoveče, stvari kao ove moraju biti ilegalne. -I jeste ilegalno.
Triambital je više od ilegalnog. -Ali reći ću ti.
Da sam siguran da to pravi one burgere tako lepim i "debelim."
Da, to je sve lepo i dobro ali šta će se desiti svim onim
dobrim, nevinim Ljudima kada pojedu tvoje "debele" burgere? -Briga me, dame.
Da, da, samo se ti smej.
Ali kada ti Ljudi saznaju da si stavljao ilegalne stvari u njihovo meso
videćeš sebe u zatvoru. -Zato niko dalje od ove kuhinje neće saznati.
Šta očekujes od nas da držimo usta zatvorena? -Ne. Ja cu ih držati.
Ede, beži!
Dobro, vruće pantalone, Umoran sam od igranja.
Želim da znam šta je u tvom sosu.
Pa, mozeš zaboraviti na to. -Nećeš dobiti Edov sos.
Želim da znam šta je u tvom sosu. -Batice, treba ti Tik-Tak.
Šta ćemo da uradimo sa njima? -Pozovi našeg ortaka Vejda.
Poludela Brda?
Hej, uredu, da, hej, polako, čoveče, polako. -Da, uredu, vidim, voliš da...
Nikada nećeš biti ni pola kao što je tvoja mama bila.
Hej, čoveče, bolje ti je da me pustiš!
Hej, čoveče, otvori vrata! -Neću ponavljati!
Uredu, možda ću reći samo još jednom. -Otvorite vrata, molim vas?!
Vidi, Deks, zidovi su mekani! -Vidi šta mogu!
Ne shvatam. -Jednostavno ne shvatam.
Gde bi mogli biti? -Stvarno sam zabrinuta za momke.
Ćao. ćao. -Ja sam psihopata.
Ja sam Ed.
Jesi li nekada imao vanzemaljce koji su sleteli na tvoju glavu
i rekli ti da provališ u zoo vrt i oslobodiš kengure? -Ne nisam.
Misliš li da sam slatka? -Naravno. -Šta ti je slatko u vezi mene?
Tvoja glava.
I ti imaš slatku glavu, isto.
Pa, održavam je lepom. -Pa, zašto si ti ovde?
Upala sam u nevolju zbog provale u zoo vrt i oslobođanja svih kengura.
Moje ime je Heder. -Stvarno? Moja mama se zove Heder. -Stvarno?
Ne. -Sviđas mi se, Ede.
Idi pecaj.
Hoćeš li prestati da jedeš karte? -I prestati me bosti. -Jesi li lud?
Čoveče...! -Moram igrati karte sa ovim ljudima
Hoćes li prestati?! -Gadan si!
Hej, batice.
Hej, i meni su dali takvu jaknu.
Treba li ti pomoć?
Dobro.
Odvezao se! Pazi te!
Dragi gospode, on ubija Sidni!
Otvori.
Evo ga frižider. -Uzmi sos, batice.
Imam ga.
Šta se to dešava ovde? -Prestani upirati to svetlo u moje lice.
Ko si ti? -Tvoja mama. Ko si ti? -Opusti se. -To je matori koji radi ovde.
Pa, šta si radio ovde ovako kasno? -Spavao, dok mi niste digli guzicu.
Kakvo je to smeće koje sipate u naš sos? -Umukni, matori.
Ne budi ne pristojan prema starijima. -Matori nam je postavio pitanje.
Sad, zove se ajkulin otrov, i učiniće sve
tvoje male dobar burger mušterije vrlo, vrlo bolesnim.
Tako bolesnim da iko ikad neće hteti opet ovde da jede. -Zovem muriju.
Ne zoveš ti nikog.
Ulazi. -Pridruži se drugarima.
Otis? -Otis, došao si nam u posetu?
Ja sam dobro kako si ti? -Pomozi mi da ga izvadim iz ovog!
Da li izgleda kao da sam došao u posetu?! -Gde sam?
Šta se dešava? -Kidnapovali su nas. -Zašto su te doveli ovde?
Zato što sam uhvatio ta mala mondo derišta kako
sipaju ajkulin otrov u naš sos. -Ajkulin otrov?!
Zašto bi hteli da naude nevinim ajkulama?
Hoćeš li zaboraviti na ajkule?
Ta stvar će nauditi nevinim Ljudima. -Možeš li doći do telefona?
Nema šanse. -Moramo otići iz ovog mesta. -Koliko je sati? -Reću ti.
Sad je 6:00. -Dobar burger se otvara u 10:00.
Znači da imamo samo četiri sata da ih upozorimo. -Kako da odemo odavde?
Pusti me da sredim taj deo.
Dobro jutro, pacijenti. -Vreme je za lekove.
Vratiću se za deset minuta sa vašim lekovima.
Ta muzika je nikakva. -Da, jeste. -Sačekaj.
Hej, batice, Odmah se vraćam. -Gde ideš? -Ede? Ede?
Ede? -Hej, mislim da ne bi trebalo da diraš točkić...
...na radio prijemniku.
Hajde, pleši sa mnom. -Hajde, osetiš? -Hajdemo, svi.
Da, zabavimo se! Da! -Ustaj! Da! -Da, kul!
Hej, vidi ih. -Zar nisu nešto?
Kako ste?
Kladim se da znate neke pokrete? -Ne, stvarno ne bih smeo.
Da, nisam vrlo dobar u tome. -Hajde. -Znaš... -Protiv pravila je.
Vidiš? Mrdaš glavom.
Hajde, da imamo svi žurku.
Hajde, hajde, izlazite!
Polako.
Ovde.
Mislim da sam izabrao pogrešnu sobu. -Samo ne pravite nagle pokrete.
Šta ima, batice? -Daj mi pet!
Na crnoj strani ruke da! Hej, kul!
Ostaviću te da se sprijateljiš sa pshihopatama.
Pažnja! Zapečati sve izlaze. -Pokušaj bekstva u toku.
Zapečatite sve izlaze.
Možemo li otvoriti ove prozore? -Ne mozeš... hermetički su izolovani,
napravljeni od trostrukog neprobojnog stakla. -Ogromni strašni čoveče,
možeš li nam pomoći da otvorimo prozor?
Kul. Hajde, čoveče, uradi svoju stvar. -Hej, čoveče, šta misliš da radiš?
Pokušaj da otvoriš prozor! čoveče!
Hvala! -Hej! Probaj ovaj! -Dolaze. -Vas dvoje bolje da požurite.
Ne moraš mi dvaput govoriti.
Ede... požuri! -Uredu, ali pre nego što odem samo hoću da ti kažem,
da si najbolja, najlepša psihopata koju sam ikada upoznao. -Tako si sladak.
Skidaj se sa mene!
Hoćes li... -Ustati? -Uredu. -Ovamo.
Hajde.
Proveriću telefon! -Ovamo! Ovamo! -Hari, idi onim putem! -Dobro! Prati me, Stiv.
Uredu, ovim putem.
Evo jedan za tebe, i sa vanilom za tebe,
i sendvič sladoled, i čokoladni štapic...
Hej, šta to radite?! -Krademo ti kamion. -Da, vratićemo ga.
Hajde!
Sladoledžijska muzika!
Hoćeš li isključiti to? -Sladoled čoveče!
Izvinite. Nema sladoleda za vas danas.
Moramo da idemo. Moramo se vratiti u dobar burger.
Dobar burger samo što se nije otvorio, čoveče. -Moramo da stignemo tamo
i pobrinemo se da niko ne pojede zatrovani sos.
Čoveče, jure nas! -Sladoledni korneti! Vidi!
Imam fanki štapic, čudovišni kornet, i sa limunom!
Ede, nema vremena za smrznute poslastice, uredu?
Da, ali... - čekaj. čekaj. Daj mi jedan. -Evo ti. -Hvala.
Šta je bilo to? -Mislim da je fadžsikl. -Daj mi još. -Skloni se odavde!
Da! -Evo malo vanile!
Evo ti! -I malo toga! -Evo malo borovnice!
Kako vam se sad sviđam? -Ja sam batica koji baca sladoled!
Vanila! Da! -Uzmi malo čokolade!
Da! Fadž! -Da, eto ti!
Da, imaće te na ovoj staroj kući. -Lepo sanduče, Vit. -Da?
Ne vidim. -Ne vidim!
Ne! Ne! -Pazite, momci! stanite!
Pazi! Pazi! -Hajde!
Izgubili smo ih.
Ćao. Dobro dosli u dobar burger, dom dobrog burgera.
Mogu li uzeti vašu porudžbinu? -Uzeću dobar burger sa dosta sosa.
To zvuči ukusno. -Uzeću isto.
Bolje nagazi.
Evo vase porudžbine: dva dobra burgera sa dosta sosa. -Hvala.
Htela sam senf.
Ede, požuri! -Ne dopusti nikom da jede u dobrom burgeru.
Hajde, Otis.
Ne!
Skinite ga sa mene. -Šta se dešava? Šta...? -Ede! Šta to radiš? -Ede, siđi!
sa starijih.
Ede! -Ede, jesi li dobro? -Šta se desilo? -Samo sam šrusio staru gospođu.
Kul. -Uredu, Ede!
Idemo. -Izvinite, hoće li mi jedan od vas dvojice objasniti
zašto je to dobra stvar? -Evo zašto mondo burger je zatrovao naš sos.
Kako bi mondo burger mogao da zatruje naš sos?
Objasnićemo vam kasnije. -Samo držite podalje sve od jedenja tog sosa,
i zovite muriju. -Hajde, Ede. -Gde idemo? -Da uzmemo limenku triambitala.
Za šta? -Dokaz. -Dobro.
Treba mi vruć džakuzi.
Da pozvonim? -Ne!
Čoveče, ne mozeš tek tako da ušetaš tamo pozvoniš i kazeš "Kako si komšija."
Moramo pronaći način da se ušunjamo u kuhinju nekako. -Imam ideju. -Prati me.
Gde ideš? -Pažljivo. -Mozda bi trebalo... -Ne znam ako...
Zar ne bi trebalo da imaš kanap?
Hajde, lako je! -Da, lako za tebe!
Penjem se na kamion?! -A čak i ne poznajem osobu čiji je ovaj kamion.
I moram da uradim moju stvar... -Da.
Sad... uredu, sad skoči na tu cev. -Ja... ja...
Vidiš?
Uredu. -Mozeš ti to. -Mogu šta? Da klizim sa cevi.
Mama?
Ede. -Ede! -Ovamo!
Ovde. Hajde! -Šta radiš u toj cevčici?
Ovde je kuhinja. Mogu je videti! -Hajde!
Kako očekuješ da se popnem tamo? -Lako je.
Samo skočiš na burger, pa na pomfrit, i onda uskoči u čašu, i onda kroz cevčicu.
Šta su ovo, Američki Gladijatori? -Hajde! -Uredu.
Ne mogu da verujem da me je ovaj čovek naterao da se... penjem na cevčicu!
Dobar burger izgleda tako malo odavde.
Ede?, jesi li tamo?
Evo, drži me za ruku.
Ede?!
Opet! Opet! To je bilo kul! -Slušaj, slušaj.
Ući ću u kuhinju. -Ti čekaj i broj do deset,
i onda uđi tamo i uzmi limenku te hemikalije
i onda se brzim korakom vrati u dobar burger, uredu? -Uredu, dobro. Uredu.
Jedan... dva... tri...
Hej, svi! -Šta se dešava?
Kako si dospeo ovde? -Pogledaj ovu fensi kuhinju.
Znaš, mama nikad nije imala jedan od ovih
sa elektronskim brojevima. -Uvek smo morali da okrećemo točkić...
Hvatajmo ga! - ...sačekamo na ding...
Da sam na vašem mestu... -Ne bih prilazio bliže. -Drži ga.
Drži ga! -Hajde, momci. -Idemo! Idemo!
Idi! -Okolo sa druge strane!
Uredu, ološu... kraj igre.
Da. tvoja igra je gotova, zato što baš sad, moj čovek Ed
je na putu do policijske stanice sa limenkom tvog ilegalnog triambitala.
Hej, Deks, imam ga! -Drži ga! -Daj mi to.
Dobar pokušaj, batice, ali ako se kačiš sa Kurtom, ideš u drobilicu. -Evo, sefe.
Hvala, Holmse.
Ova limenka je prazna.
Kakav idiot. -Ukrao praznu limenku. -Ede, ukrao si praznu limenku?!
Nije bila prazna kada sam je pronašao.
Hej! -Šta se dešava? -Ne znam.
Kuhinja! Idemo! -Hajde! -Hajde.
Hajde, Ede, idemo!
Roštilj! Moramo zaustaviti roštilj!
Bežimo odavde!
Mora biti promena brzine.
Zašto? -Zašto? -Šta sam uradio?
Šta, stavićete mi lisice? - št...?
Opusti te se, gospodine, biće sve u redu. -Reci mi ako su previše stegnute, uredu?
Ne razumete! -Ništa od ovoga nije moja greška, dobro? -Mislim... -Ne znam.
Hej, hajdemo da mu pomognemo. -Hajde. -Slušajte, Mogu sve da objasnim.
Sve ovo je veliki nesporazum.
Ne razumem. Ne znam šta se desilo. -Da imaš.
Zašto ne odeš i kažeš tvom malom policijskom prijatelju
da si napravio svoje velike goveđe burgere još veće i goveđastije
koristeći ilegalne aditive za hranu. -Je l' to istina?
Ne! On laže! Lažeš! -Mnogo sereš!
Da? Pa, zašto ne proverimo ovo, i vidimo ko laže.
Mislim da je bolje da podješ sa nama. -Čoveče, poludeli ste.
Ti si lud, čoveče! -Znaš li ko sam ja? -Da, Znam, znam. -Ćao- ćao.
Hej, hej, zapamti: kada se kačiš sa dobrim burgerom... -Ideš u drobilicu!
Ortak, uživaj u zatvoru. -Kurt ide u zatvor Kurt ide u zatvor
Kurt ide u zatvor, zatvor, zatvor
Kurt ide u zatvor, Kurt ide u zatvor... Zatvor, zatvor, zatvor
Kurt ide u zatvor, Kurt ide u zatvor -Kurt ide u zatvor, zatvor, zatvor.
Izvini me za sekundu.
G. Vit, Ne mogu, ne mogu...
Mogu popraviti. -Imam nekoliko reči za vas...
Mogu popraviti. Mogu popraviti. -G. Vit?
Nemam mnogo vremena, ali imam nekoliko reči za vas.
Vidite. -Ovde je pola novca
koje vam dugujem za kola, i pretpostavljam da će te dobiti i drugu polovinu
do kraja leta. -Uživajte u vašim kolima!
Ćao- ćao, sad. -Daću ti nešto novca. Pomozi!
Čoveče, samo mi pomozi da skinem burger. - Hajde, Ede.
Pa, znači ti si sipao onu stvar u meso zar ne? -Morao sam.
Morao si? -Naravno. Vidi, znao sam ako uzmem limenku,
ima mnogo šanse da bih bio uhvaćen.
Onda sam pomislio čak i da sam dao triambital državnim organima,
Kurt bi unajmio jake tužioce
koji bi skinuli sve optužbe protiv njega ili mondo burgera,
manipulisanjem pravnim sistemom. -I kakav je Američki sudni sistem
ovih dana, potrajalo bi mesecima da ga ubedi ili bilo šta drugo.
Pa sam mislio, da uzmem stvar u svoje ruke
i da sipam triambital u mesnu zalihu i pustim da mondo burger
bude žrtva sopstvene šarade.
čekaj- čekaj. -Promislio si sve to? -Da, naravno.
Nisam glup.
Pa, vidi, Ede, u vezi ovog ugovora, čoveče,
Šta kažes da ga samo... zaboravimo?
Čekaj, ne želiš da budemo partneri? -Pa, ne. -Vidi... -Jer to zato što sam crn?
Ne, nije zato što si... -Zato što sam...
Uredu, vidi, zaboravi. -Uredu, možemo biti partneri,
ali novac je tvoj, uredu? -Sav. -Pa, jesmo li i dalje drugovi? -Znaš to.
Kul. -Dekstere? hoću samo da kažem da, pa,
Daćeš mi mnogo nedostajati... mnogo.
I... da ću te uvek pamtiti, Dekstere Ride, u mojim mislima
i u mom srcu. -Zbogom, prijatelju!
Ede? -Ede?
Ne idem nigde, čoveče.
Tako je, da! -Evo dolaze heroji!
Da čujemo čoveka koji je spasio dobar burger, da!
Idi, Ede!
Šta? Šta?
Hajde, Šta? Hajde..
Govor, govor... -Da, govor! -Da, hajde, Ede, reci nešto.
Pa, pretpostavljam da je samo jedna stvar ostala da se kaže:
Dobro došli u Dobar burger, dom dobrog burgera mogu li uzeti vašu porudžbinu?
PREVEO I PRILAGODIO: YOUNG KHALIFA
Preuzeto sa www.titlovi.com