Сър, крачка напред. Погледнете ме.
Как се казваш? - Филипа Боксън.
Право в окото. - Ще задам няколко въпроса.
Аз ще ги повторя. - Право в очите.
Как се казваш? - Клеър Гренич.
Къде сте? - Щабовете в източния бряг.
Трябва да ни сътрудничите, за да ви изчистя.
Честър П. Хънтингтън. - П.?
Питър. - Чарли Кент.
Сийт Йохансон.
Как сте? - Добре.
Съсредоточете се.
Биомед съм. - Кажете веднага.
Имате ли халюцинации? - Не.
Харис Мензийс.
Зрението ми е добре. - Казах го вече.
Ханингтън, отговори! - Вярваш ли във възкресението?
Тук е топло. - Колко пъти вече?
Не искате да сте тук цял ден, нито аз.
Вдигни. - Хайде.
Не искам да слушам за това.
Искам да те пратя вкъщи.
Искам да изляза. - Трябват ми отговори.
Ема! - Гледам те!
Рано си станал.
Всичко наред ли е?
Или съм развълнуван
или съм изплашен.
Вероятно и двете. Това ще те доведе вкъщи всяка вечер.
Да...
Това е правилното.
Може и да не е.
Нищо добро няма да стане,
от това да се махнем от тук.
Рано ли е?
Не и днес. - Правилният отговор е "никога."
Тренирах за това. - Да.
Затова тактическите няма да разберат какво става.
Каквото и да правиш...
Накрая се върни вкъщи.
Старата школа.
Недей. - Трябва.
Не трябва да ходиш. - Ще го взема с мен.
Обещавам ти, че ще се върна за вечеря довечера.
Спри да изглеждаш така, ще тръгвам. - Не изглеждам секси.
Ще взема книгата. - Не, моля те.
Трябва да тръгвам. - Седни.
Това е заповед. - Трябва да тръгвам.
Плачеш ли? - Моля те.
Трябва да тръгвам. - Недей.
Готови ли сте?
Къде е крилото ми?
Търсех приятелчето си, не позьор, който не трябва да е тук.
Мразим тези, нали?
Дами и господа. Това е първият ден на г-н Уит Кармайкъл
Ела и ме прегърни, братле.
Пред момчетата, хайде, всичко е наред.
Всички минахме през това. - Ще те сритам.
Колко са сладки! - Каза, че няма да го правим.
Повярва ли ми?
Добре съм. - Ще се справиш.
Шмиди, Фишър, Матсън, излизайте.
Защо ние?- Защото сте се облечени.
Имаме проверка в 09:30.
Ще дойда след малко.
Махайте се.
Дейв... - Да?
Искаш ли да поговорим за нещо?
Не, защо?
Разглеждах документите
и забелязах нещо малко, наистина малко,
като няколко липсващи минути.
За повечето не означават много, но за мен, може някой да си е купил време.
Може да е имало грешка.
Или вътрешен човек.
С кого говоря?
Капитанът ми или приятелят ми?
И двете.
Не искаш да го чуваш. - Напротив.
Проблемите ни са общи сега.
Винаги е така.
Не може да говорим за това тук.
Добре.
Тази вечер в "Сайки Хаос."
Няма да мога сега, казах на Лиза, че ще се прибера.
Шегуваш ли се? - Бременна е.
Виждаш ли за какво говоря?
Друг знае ли? - Отрядите от 4 до 48 са готови за скок.
Повтарям... - Къде сме?
Отряди 4-28 се подготвят за скок. - Не знаем какво има долу.
Знаете какво да правите.
Отивате слепи, не знаете какво има долу.
Искам да внимавате и всички да се върнете.
Отрядите от 4 до 28 се подготвят за скок.
В готовност сме. Вземете нещата си!
Обратно на палубата.
Вие сте! Пет, четири...
три, две, едно.
Отряд 28 след три, две, едно...
Нарушение, отряд 19... - Какво стана с останалите?
Отряд 21! - Бронсън, хвърли оръжието!
Бронсън, какво правиш?
Не го използвай!
Да вървим!
Мамка му! - Аварийно заключване...
Заключена е! - Как така?
Аварийно заключване...
Останете по местата си.
Къде е охраната? Трябват ни подкрепления!
Видя ли го?
Обстрелват ни!
Дръжте се.
Залегни!
Дейв, вземи черната кутия. - Какво?
Дейв, знам, че е в теб!
Най-лошият ден в живота ми!
Не мърдай. - Коя кутия?
Няма да скачам! - Провери координатите.
Не мърдай!
Къде е? - "Безкрайност", къде е това?
Покажи ми го. - Не е на картата.
Сигурно не е вярно. Провери отново!
Делта заключване. - Какво означава това?
Дейв, какво означава? - Ще умрем.
Трябва да скочим. - Къде са другите?
Къде са?
Знаеш следващата стъпка след делта, Дейв!
Дестинацията не е готова! - Трябва да скачаме!
Обгазяват ни!
Не мърдай!
Задръж...
Готов си, хайде.
Програмата ме отхвърля.
Оправи го! - Трудно е да се проникне.
Дейв, можеш! - Не мога, не ме пуска!
Не мога да разбия кода!
Кармайкъл, твой ред е.
Боже! - Всичко е наред.
Ще се оправим.
Сеф, не мога да умра тук.
Не искам, Сеф! Трябва да се прибера!
Довиждане.
Шефе, виждали ли сте подобни плазмиди? - Да, това е работата ми.
Ако не е важно, не искам да чувам за това.
Добро утро Мендийс, Джаклър, Хънтингтън.
Капитан Йохансон, Гренич, Кент...
Това е Филипа Боксън, лейтенантът ви. Бъдете добри с нея.
Рекс Манинг е изготвил допълнителна сигурност.
Пред вас има мостра от оборудването ви. Ще ви разкажа подробно.
Получаваме информацията.
Твърде много предложения. Аз командвам половината, помнете го, да тръгваме.
"OI безкрайност", най-отдалеченият пост в галактиката.
Построен на скала, без живот и светлина,
замръзнал до точка на пречупване.
Клеър, добре ли си?
Бъдете тихи.
Познава се по това, че е най-лошото бедствие в космоса.
1600 мъже и жени, убити, когато минералът "агрегат опус",
уникален енергиен минерал за планетата,
се оказва да бъде лесно избухлив.
Защо са построили станцията, тогава? Трябвало е да знаят.
И аз това помислих.
Станцията е затворена и всички доставки са спрени, по заповед с код "Зефър",
Цитирам: "Щеше да има глобална катастрофа,
ако съдържанието се окаже в атмосферата ни."
Там е и проблемът.
Преди 12 минути в западното крайбрежие, депото 946,
се опитали да върнат изследователя Монтоли Рийз,
от служба на минната станция "Безкрайност."
Монтоли е бил с 15 души
изпратени, за да оценят щетите от скорошно бедствие.
Докато бил, там нещо станало с другите и се стигнало до тяхната смърт.
Опитали да върнат Монтоли,
но той изтръгнал устройството, за да остане там.
Злодей ли е или спасител?
Мисля, че е болен от нещо, което е в главата му.
Да очакваме ли престрелка?
Джаклар, не знам. - Имаме Рекс Манингс.
Бъдете готови за всичко.
Докато беше там, Монтоли успя да започне базиви операции отново,
чрез локална мрежа и дистанционно.
Подготвил е товар,
който да се достави на неизвестно място, тук, на Земята.
Заради пътната буря, предполага се, че е на шест минути от тук.
Няма нужда да ви казвам колко важна е мисията.
Задръжте...
Изгубихме западното крайбрежие.
Кой отряд? - Абсолютно всички.
Цялата дивизия.
Мамка му. - Скочили са до екстракт на Монтоли.
Мислят, че има въздушна заплаха.
Западното крайбрежие е заключено.
По дяволите.
Трябваше да има смъртоностна карантина.
Ами тези в "Безкрайност?"
Някой имал възможността да взриви всичко и то да замръзне.
Значи всички са мъртви... - Само един е жив.
Уит Кармайкъл, на 34 години е, втората му специалност е оцеляване.
Искал е да бъде един от вас.
Умник, какво е направил?
Имало е незаконен скок до "Безкрайност"
за да избегнат заключването.
Засекли са го в стаята за управление.
Иска да защити ядрото.
Там е от седмица.
Умът му е засенчен.
Седмица? Напусна Земята преди няколко минути.
Значи има пространствено време.
Има нещо странно, черна дупка,
няма да ви има за минута и 14 секунди от нашето време,
което ви дава 24 часа да бъдете там. - Добре. Добре.
В най-добрият случай ни измъкват след 2 часа
Няма предпазна мрежа. - Да, никога не сте били
по-далеч от вкъщи.
Основната ви цел е да не позволите товара да напусне "Безкрайност" и да
върнете Кармайкъл вкъщи.
Военният подход не е ефективен,
затова разчитаме на вас, за да свършите работата.
Тръгвате след 45 секунди.
А антиките? - Нищо друго не работи там.
Сегашните оръжия не работят,
заради електрическите полета. Ще разчитате на основното.
А дисплеите ни? - Няма да работят, 30 секунди...
По-добре да има добър бонус.
Донесете това и аз ще ви дам чековете. Костюмите ви с два пласта,
но няма да издържат много.
Маркирал съм всичките генератори и важни места на картите.
Казахте, че въздухът е заразен. - Предполага се, както и за други неща.
Десет секунди!
Не правете нищо глупаво. Нека е прецизно.
Има причина да викнат нас, нали?
Ще се видим след минута.
Кент, къде сме?
Складовото помещение, трети етаж.
Отчиташ ли топлинни импулси?
Не, твърде студено е. - 70 по целзий.
Няма да се види нищо. - Продължавай.
Не отчитам нищо за заразен въздух, но сме заобиколени от нещо странно.
Боксън, ти и Джаклар намерете Кармайкъл. - Да, сър.
Мензийс, Гренич и Кент, вие сте на товара.
Ще използваме тунелите, точките са маркирани на картите.
Ще стане още по-студено.
Манингс и Хънингтън, вие сте с мен за генераторите.
Гледайте софтуера си, ще се прегрупираме в контролната зала.
Боксън, ако намериш Кармайкъл и има риск, обади се, за да дадеш оценка.
Разбрано, капитане. - Товарът е с
приоритет, нека се приберем живи.
Разбрано. - Джаклар, да тръгваме.
Хънингтън, мърдай. Не докосвайте нищо!
Има доста тела тук, внимавайте.
Бях изненадан да те видя тази сутрин, Манингс.
Дойдох късно, наглеждах бебето.
На кого? - Внимавай с Хънингтън.
Детегледачът? - Да, нещо такова.
Някой иска да се увери, че ще командваш източното крайбрежие, не като тези тук.
За какво говори, Хънингтън?
За последната работа. Издига се в света.
Искаш да си политик? - Губернатор Хънингтън.
На къде, Хънингтън? = Трябва да има стълби тук.
Ако има нещо живо в тази дупка, все трябва да се чуе.
Нека се надяваме.
Всичко е наред.
Мамка му, погледни врата му!
Емболизирани артерии, доста интересно. - Така е.
Студът е по-зле от причинителя на това.
Така ли?
Още две пресечки надясно и ще бъдем до операцията.
Бих искал малко топлина.
Направил е нещо много интересно. - Какво мислиш?
Всъщност не е толкова трудно.
Софтуерът може да се окаже различен.
От какво се захранва?
Добър въпрос.
Със сигурност е от другата страна.
Чакай, чуй това.
Чухме нещо. Да тръгваме.
Клеър, топлината ще се включи скоро. Съсредоточи се върху панела.
Все още чакам потвърждение за въздуха.
Частиците показват следи от човешки съединения.
Цинк, магнезий, вода, нищо вредно. - Не бъди толкова разочарован, Мензийс.
Надявах се нещо друго да ме убие, не студът.
Хайде!
Рекс!
Виждаме тяло. Сийт, на два часа.
Чисто ли е? - Да.
Какво по дяволите е това?
Не пипай!
Не знам какво е.
Минава през врата.
Няма входна рана. - Да отидем до генераторите.
Хънингтън, те къде са?
През две врати в ляво. - Разбрано.
Да тръгваме.
Тръгвай, просто не пипай нищо.
Боже...
Човече...
Девет дни тук? Кой знае какво има отсреща.
Аз ще опитам. Уит Кармайкъл, аз съм Филипа Боксън,
отряд 1 на "търсене и спасяване", чуваш ли ме?
Попитай отново. - Уит Кармайкъл, аз съм Филипа Боксън
отряд 1 на "търсене и спасение", чуваш ли ме?
Нищо ли? Вратата е твърде дебела, сигналът не преминава.
Шибани ръкавици.
Свикнах да правя това с пръсти.
Ще огледам наоколо.
Добре, върви.
Трябва ми време с това нещо.
Пещта работи на минимум и нямаме контакт с Кармайкъл.
Добре ще е да затворим отворите.
Какво става? - Честър работи върху него.
Търся бара.
Какво каза?
Манингс, бар ли търсиш?
Искам да се уверя,
че съм първият, който го ядат чудовищата.
Боксън и Манингс нямат сигнал.
Хънингтън, намерих залата.
Няма нищо тук.
Не бъди лош!
Топките ми се свиха от студа, кучи сине!
Здравей!
Да!
Добра работа, момчета.
Добра работа.
Кент, има работеща програма тук, не знам...
Виждам същото. - Можеш ли да я проработиш?
Знаеш ли латински? - Не.
Мъртъв език, като този тук.
Изчакай, нека видя какво мога.
Капитане, виждаш ли това?
Дайте ми минута.
Изключете предавателите.
Какво става?
Капитане, ти ли го направи? - Ти ли беше?
Въздухът се прочиства! - Какво направи?
Не съм аз. - Какво става тук?
Не мога да намеря Рекс. - Сийт, какво става?
Рекс, къде си?
Капитане, натисна ли нещо?
Останете там, където сте, не ние управляваме.
Как се чувствате?
Успокой се, време е да се постоплим.
Това е просто пара.
Визьорът ми се пропука!
Били ги направили силни, удържат всичко...
Костюмът ще се справи.
Има движение!
Може да имаме контакт с Кармайкъл, останете по местата си.
Разбрано, внимавайте.
Вдигни ръцете си!
- Вдигни ги, за да ги видим!
Имаш две секунди, преди да светнеш.
Вдигни си ръцете бавно!
Идентифицирай се!
Как се казваш?
Как се казваш, войнико?
Кармайкъл.
Уит Кармайкъл.
Трябваше напълно да се убедя, че не сте като другите.
Като другия отряд?
Като всеки войник, който дойде тук!
Тук беше пълно клане!
Миньорите започнаха с атака и всички...
Мислех, че миньорите били убити при взрива.
Никой не им казал това, че...
Бяха полудели.
Бяха деформирани и много силни, ненормалници!
Каква е причината, щом не е въздуха?
Не знам.
Някакъв вид заразяване е...
Като се докоснат по кожата или чрез кръвта...
Разкъсваха кожата си, все едно е изгорена от киселина.
Като тези...
Все едно нещо им даде желание да го направят.
Това е ужасно.
Устройството ми не проработи. Мислех, че ще се прибера...
Западното крайбрежие е под смъртоностна карантина.
Никой не е бил там, за да те върне у дома.
Как така само ти оцеля?
Крих се...
Крих се в отдушник.
Така се измъкнах.
След това се озовах в стаята с пещта.
Беше включена с друг кабел към основната линия.
След това включих мониторите
и като видях какво става...
Взривих външните отвори и останах вътре.
Убивайки всички тук.
По дяволите! - Направил е необходимото.
Вземи моя.
Страхотна история.
В залата намерих части от човешки тела,
отстранени и поставени въз основа на функционалността им.
Какво ще ми кажеш за това?
Нямам нищо общо с това, човече.
Няма никой друг тук, нали?
Почти цялата станция беше замръзнала. Не съм виждал никакво движение.
И ти включи всичко...
Тока, вентилаторите, всичко?
В университета пишех кодове.
Това нещо работи на Аски и Байнари.
Чиста математика, прости команди.
Разбрал си как да управляваш всичко чрез това?
Отне ми малко време, но да.
Уит, слушай...
Трябва да изключиш товарната линия, можеш ли?
Не сте тук за мен, нали?
Разбира се, че е така. - Млъквай!
Това е заповедта.
Кога тръгваме?
Честър ще прекодира устройството... - Кога ще се приберем?
Малко над 22 часа.
Не...
Имаш ли семейство?
Деца? - Жена ми е бременна.
Ще те приберем, разбра ли?
Но трябва първо да ни помогнеш.
Трябва ни помощта ти.
Просто ме махнете от тук.
Какво правиш? - Дай ми секунда, не пипай нищо.
Как да знаем, че е той?
Нека не говорим за това тук.
Хайде...
Х е 3247 минус 450Z... Това е 124...
Towa e 4... 148.
В Тихия океан, точно над Сан Франциско.
Натам отива товарът.
Сигурен ли си? - Да.
Някой трябва да се върне. - За какво?
Мога да изключа товара, някой трябва да отиде на циферблата.
Терминала? Още е замръзнал. - Мога да го направя от тук,
Трябва ми някой долу, за да получи контрол.
Аз ще се справя. - Отивай.
Уит, включи предавателя ми, честотата е 12.107.
Гренич, Джаклар, отидете с него.
Как се казва този? - Харис Мензийс.
Внимавай с него.
Мензийс, чуваш ли ме? - Да.
Задръж.
Очаквам да ме върнете бързо.
Достави и ще те доставим.
Вижте какво остава през прозореца.
Защо? - Просто вижте.
Сега знаем, че станцията работи.
Добро допълнение си, Кармайкъл.
Обещах на жена си да се прибера за вечеря.
Дори не е обяд на Земята.
Няма ме от десет минути.
Не е така, ако се замислиш.
Само това ми помогна.
Момиченцето ми ме очаква да я взема от училище следобед.
Имаш дъщеря? - Да.
На колко е? - Шест.
Как се казва? - Джозефин, Ема.
Хубаво име. - Благодаря.
Какво й казваш, като отиваш на работа?
Какво ще правим с това? Унищожено е.
"Татко те обича, чак до Млечния път."
Не по краткия път, а по дългия.
В стаята с пещта ли си?
Да. - Изчакай.
Не трябваше да идваш с нас. Мога да се справя сама.
Какво можеш сама, Клеър?
Погледни живота ни, Морган.
Погледни го. Не би станал.
Да, погледни ги. - Детето се нуждае от подкрепа.
Бих излязъл от това веднага.
Мензийс, готов ли си? - Да.
Пещите трябва мислят, че отиват към критичната си точка.
Разбираш ли? - Да.
Гренич, трябва да си на клапаните. - На кой?
Започни с Б3 и продължи оттам.
Бих направил същото, Уит.
Бих се заключил тук.
Щях да взривя всичко останало.
Майната им, нали?
Трябва да мислиш за себе си.
Имаш жена и бебе, което ще се роди.
Разбирам, че за това трябва да мислиш първо.
Заразен ли си, Уит?
Уит?
Заразен ли си?
Нека погледна очите ти.
Нека ги видя.
Ако не ми ги покажеш...
Изглеждам ли заразен?
Погледни ги много добре.
Ако бях, щях да изтръгна гърлото ти, повярвай ми.
Защо не се разкараш и не ме оставиш да свърша работата ти?
Спокойно, това е контролната аларма.
Продължава десет минути.
Кармайкъл, правил ли си нещо подобно?
Гренич, започни да въртиш!
Добре, започвам. Предпазният клапан е махнат.
Уредът за измерване не работи и е на червено!
Да се притесняваме ли? - Просто пещта е в критична точка.
Какво? Кармайкъл, пещите могат да взривят всичко така.
Права е! Мамка му!
Кармайкъл, справяш ли се? - Да, ще се справя!
Хората ми са там!
Мензийс, тръгвай!
Трябва да успокоиш това, Кармайкъл.
Мензийс, какви за нивата на пещта? Какъв цвят са?
Гренич, Джаклар, докъде стигнахте?
Падат. Кап, вече не е червено.
Да!
Капитане, товарът е изключен.
Добра работа, Мензийс.
Ще се прегрупираме тук. - Разбрано.
Да се махаме от тук.
Изтривам всички контроли, за да не може друг...
Честър! - Манингс, трябва ни аптечка!
Честър, ела тук!
Честър! - Честър, ела тук!
Какво става там? - Атакуваха капитана!
Капитане? - Провери раната.
Чакайте! - Трябват ни, Мензийс!
Кармайкъл, чуваш ли ме?
Чакайте!
Не искам да умра! - Каза, че няма други тук!
Сийт!
Рекс!
Боже, това е Рекс!
Махнете го от мен!
Помогни ми, Чарли!
Махни го от мен!
Кармайкъл!
Мензийс, стой далеч!
Скрий се някъде! Стой далеч!
Хайде...
Хайде.
Хайде...
Уит!
Уит, чуваме как дишаш.
Чувам сърцето ти.
Уит!
Къде си?
Кармайкъл!
Каза, че няма никой тук!
Уит!
Кармайкъл!
Съжалявам! Искам да поговорим за малко.
Трябва ми помощ.
Може да си помогнем. Аз може да ти помогна.
Хайде, съжалявам.
Не знам какво да правя. Мъртвец си.
Нямаш изход, вече си мъртвец.
Уит, чувам как дишаш. - Ръцете ти са кървави!
Мъртвец си. - Ти ни уби!
Излъга ме! - Уби отряда ми!
Уит, идвам за теб!
Уит, идвам!
Уит!
Ти си паразит!
Зависим и слаб!
Хванах те.
Край на играта.
Уит!
Минералът "опус" е замръзнала форма на живот.
Първична течност.
Втечнява се на -10 градуса по Целзий.
Нанася се веднага, след като се отвори.
Обикновено отнема от 30 секунди до 3 минути.
По-дълго се съпротивляват субекти,
които са с по-напреднало развитие.
Най-дългото съпротивление е два часа.
Реакцията с органична материя е с непредсказуеми резултати.
Ще размножи тъканите, кръвта и органите с изминалото време.
Диагностицира се, като паразитна болест.
Неправилна оценка... Контролира всичко, докато балансът не се възстанови.
Пълна доминация, лесна еволюция, хищнически инстинкт.
Самоподдържаща...
Перфектен организъм...
Перфектен организъм.
Първи казус - чист екземпляр.
Представете клетка с човешка кръв.
В рамките на час ще се формира кръвоносна система.
Признаци от нервната система...
Замръзване на 82-та минута.
Втори казус - няколко клетки с човешка кръв.
Организмът демонстрира алфа качества.
Атакува себе, за да установи...
Една доминираща клетка.
Подписано от Монтоли Дж. Рийз, научен отряд.
Пусни оръжието или ще счупя врата ти!
Три, две, едно!
Заразен ли си, Уит? - Не!
Сигурен ли си? - Разбира се!
Оръжието ми ще е така.
Мръдни рязко и ще стрелям, без да се замислям. Не мърдай!
Отговори ми! - Просто ме пусни!
Изправи се!
Покажи си ръцете!
Изглеждаш ужасно.
Как очакваш да изглеждам?
И ти не изглеждаш страхотно.
Как ме намери? - Бях тук преди теб.
Беше в шкафчето? - Когато чух стъпки.
Не мога да вярвам на никого.
Мога ли да сваля ръцете си? - Как избегна кръвта?
Отговори ми! - Спокойно!
Бях в другата част на
контролната стая. Бяхме двамата, не помниш ли?
"Татко те обича до Млечния път."
По дългия път, не по късия, не помниш ли?
Помниш ли? Говорехме си.
Говорих с теб.
Защо си с оръжието на Морган?
Погледни ме!
Защо си с оръжието на Морган?
Всички останали са заразени.
Имаше кръв навсякъде.
Не знам как се е заразил, но го видях.
Морган атакува Чарли пред мен,
Морган уби Чарли.
Остави го там и оръжието му, взех го и избягай.
Знаеш ли какво по дяволите става?
Донякъде.
Ето там.
Значи това ще накара планетата да заживее?
Когато е размразена.
Това обяснява защо минираха горивото.
Силно запалимо е.
Само че не го искаха точно така.
Не съм чувал за нещо подобно.
Не си ли виждал морски маймуни?
Същото е.
Пише, че е архетип на живот.
Екстремна еволюция, където отиде и каквото докосне.
И защо става така?
Заради основния хищнически инстинкт.
Търси алфа сред нас.
Нещо, от което да израсне и да еволюира.
Иска да съществува, но не осъзнава последиците за нас.
Едва ли ще му пука.
Не, няма да му пука.
Не и засега.
Като рак...
Как се спира?
Не мисля, че можем.
По-добре да се приберем.
Ще докладваме и никой няма да се върне тук.
И без друго не е на случаен маршрут.
Просто ще го заключим.
Ще хвърлим ключа.
Добре ли си? - Да.
Паднах и си счупих ребро.
Къде? - Тичах по коридора,
опитах да скоча и паднах.
Счупил съм го, сигурен съм.
Бягах от стаята и ти виках.
Помниш ли, когато ти казах да не се приближаваш? След това.
Всичко е наред.
Може да придобие всичко органично, нали?
Да. - Може да създаде човешко същество?
С достатъчно време, да...
Само Сийт и Честър могат да поискат ранна екстракция.
Трябва да намерим Честър.
Той е нашият човек.
Ако е жив и е на наша страна.
На наша страна?
Ако ги измъкнем рано,
какво ще правим с карантината?
Предпочитам там,
отколкото да остана и минута тук.
Взех тези от операции.
Трябва да започнем с контролната стая, може да е там.
Успокой се! - Хвърли го!
Рекс, не го прави!
Свали го!
Може ли да избираш, Уит?
Къде искаш да отидеш? Отговори ми.
Трябва да се приберем вкъщи.
Аз съм вкъщи!
То те вижда, Уит.
Какво? - Какво е животът, Уит?
Искам отговора.
Какво е животът? - Всичко.
Стоиш там, все едно си толкова важен...
Вие сте толкова важно.
Ти си просто едно нищо, Уит.
Сега ще ти кажа какво е животът.
Успокой се!
Това Мензийс, част от отряда!
Имаш избор! - Млъквай!
Лъжец такъв!
Лъжец!
Погледни ме!
Тук съм, заради теб!
Съжалявам. - Всеки ден защитавам теб!
Защитавам теб!
Рекс...
Какво правиш, Рекс?
Рекс, имам момиченце, което ме чака.
Виждал си я, Рекс. - Не ми пука.
Рекс, той е част от отряда ти, твой приятел.
Не го убивай. Имаш избор да не го убиваш!
Харис...
Това е Харис, твой приятел.
В отряда ти е. - Рекс...
Животът, Уит...
Може да те измъкнем от тук.
Животът, Уит...
Моментът точно сега, Уит...
Това е животът.
Животът е нищо без избора.
Мамка му!
Уит, моля те, не ме оставяй!
"Чак до Млечния път!"
Не по краткия, а по дългия път!
Мензийс!
Не мога да ти помогна сега.
Не може да си помогнем взаимно.
Откъде знаеш?
Излъга целия ми екип!
Излъга и моята Ема!
Моля те...
Ще те намеря
и ще пръсна ларинкса ти през черепа!
Наглеждах те...
Шибаняк!
Какво си ти, Уит?
Обещах, че ще се върна за вечеря.
Убиец!
Знайте, че се гордея с вас.
Означавате всичко за мен.
Вие сте децата ми.
Гордеете ли се с мен?
Вие сте малките ми...
Убит в сън...
Това тук беше специално и означаваше нещо.
Измъкни ме от тук!
Говоря с децата си, глупако!
Плашиш ги!
Искам да ви кажа, че ви обичам.
Толкова сте специални...
Бих искал да видя как пораствате.
Трябва да тръгвам.
Грижете се за майка си.
Как го направи?
Радиопредавател.
Няма да стигне с векове. - Знам. Като съобщение в бутилка.
Трябваше да хвърля бутилката.
Седни, няма да те нараня.
Седни.
Мензийс каза, че може да се обадиш за ранна екстракция.
Вече го направих.
Отиваме у дома.
Тъкмо насочи пистолет,
а сега ме тупаш по рамото.
Ще бъдем още осем часа тук.
Само осем.
Време е да се прибираме!
20 секунди, осем часа...
Осем!
Какво?
Медитираш ли?
Няма да оживеем осем часа.
Ще имаме късмет, ако оживеем два.
Ще те убие. - Така ли?
Видях някакви неща.
Не разбрах какви са,
не знам защо, но ако имахме медик...
Имаме ли медик?
Ще ми се да съм силен, като теб, Уит.
Къде отиваш, Уит?
Единственият шанс, който имаме, е да намерим медик
и да забавим това нещо.
Трябва ни медик!
Къде е медикът?
Медик!
Кой е медикът? - Клеър е.
Клеър медикът ще спаси деня.
Това ли мислиш?
Не знам. - Значи само предполагаш?
Да. - До всички, имаме предложение!
Това ще те обладае.
Ще има само един от нас.
Ще има конфликт
и то ще поеме, за да намери алфата си.
Имаме пет глави.
Ти, аз, Морган, Клеър,
и жената лейтенант.
Боксън? Не, аз я убих.
Трябва да стигнем до стаята. - Не.
Ела с мен, за да го забавим. - Не.
Не мога да бъда тук вече!
Искам да ми вярваш! - Искаш да ти вярвам?
Погледни размера на оръжието!
Нямаш смелост! - Майната ти, Уит, не искам да се бия.
Ще гледам гърба ти. - Така ли?
Насочваш оръжие към мен, така ли ще гледаш гърба ми?
Непостоянен си.
Заедно... - Не.
Да не сме гаджета? Няма да правим нищо!
Мензийс каза, че може да се обадиш за ранна екстракция.
Направих го вече, не ме ли чу първия път?
Да не искаш оръжие и към моята глава? - Не.
Да. Не!
Седни!
Сядай!
Знаеш, че имам жена!
За шега ли го приемаш?
Какво каза?
Медицинската стая. Веднага.
Не. - Усещам страха ти!
Отивам сам, прави каквото искаш.
Уит!
Уит?
Ще взривя отворите, Уит!
Мислех да си ми най-добрия приятел. Уит, недей!
Какво ни се случи?
Няма да позволя нищо да ни се случи.
Обещавам.
Тримата...
Бебето го няма, Морган.
Трябваше да го разкарам.
Трябваше!
Беше в бебето!
Какво направи?
Морган, исках... - Млъквай!
Морган.
Медикът.
Клеър?
Мъртва ли е?
Клеър? - Медик!
Ти ли й го причини?
Не ми остави избор.
Уит...
Толкова съжалявам...
Трябваше да те приберем.
Още може да ми помогнеш.
Слушай, трябва да ми кажеш как да забавим това нещо.
Твърде умно е. - Кажи ми нещо, което не си опитала.
Кажи ми нещо лудо.
Нещо лудо,
като някакво хапче или разтвор,
всичко, което върши работа, моля те.
Мамо...
Не разбирам какво казваш...
Какво казваш? - Сбогува се с майка си.
Откъде знаеш?
Кажи ми нещо, което не си опитала.
Смърт.
Мъртва е, Уит.
Моля те...
Само ние двамата сме.
Не...
Уит!
Къде отиваш?
Хвърли стол по мен, Уит!
Непослушен си!
Оставям оръжието си, Уит.
Твърде тежко е.
Говори с мен!
Хвърли стол по мен, поне кажи защо.
Ще ти простя, ела...
Хайде, излез.
Нямам оръжие в ръцете си.
Майната ти, Уит!
Знам...
Знам.
Излез поиграй, Уит.
Един остава. Нищо лично.
Мислех, че ще спечелиш!
Искаш да поиграем?
Медик!
Просто си играя с теб!
А ти мислеше, че ще спечелиш.
Играя си с теб, Уит!
Знам!
Каквото и да опитваш да правиш тук...
Провали се.
Знам, че слушаш.
Можеше да избереш всяка част от всеки един от нас.
Но избра най-лошите части на човешкото поведение,
които да ползваш, като глас.
Избра омраза.
Избра насилие.
Избра конфликт.
Нямаш способността да видиш какво би станало след време.
Нямаш способността да гледаш
отвъд настоящето.
Не успя да преодолееш егоистичната си нужда да доминираш.
Ако имаше време...
Пораснеш, да еволюираш...
Нещата можеше да са различни.
Можеше да работим заедно.
Не трябваше да съм тук.
Опитвах се да подобря живота на семейството ми.
А ти ми го отне.
Взе точно това от всички.
Виж докъде стигнахме.
Погледни ме, аз не съм войник.
Изучавах компютрите.
Израснах с писането на компютърни игри.
Исках просто да играя игри.
Исках да порасна и да играя игри със сина ми.
Защо не те мразя за това?
Казвам се Уит Кармайкъл.
Гледах те, глупако!
Уит Кармайкъл, аз съм Филипа Боксън, - Вдигни ръцете си!
Медик! - Какво е животът, Уит?
Накрая просто се прибери при нас.
Каквото и да се опитваш да
направиш тук... Ти се провали.
Знам, че слушаш.
Можеше да избереш всяка част от всеки един от нас.
Но ти избра най-лошите части от човешкото поведение,
които да ползваш, като глас.
Избра омраза.
Избра насилие.
Избра конфликт.
Нямаш способността да видиш какво би станало след време.
Нямаш способността да
да гледаш отвъд настоящето.
Не успя да се пребориш с егоистичната си нужда да доминираш.
Ако имаше време да пораснеш...
Да еволюираш...
Нещата можеше да са различни.
Можеше да работим заедно.
Не трябваше да съм тук.
Оптивах се да подобря живота на семейството си.
А ти ми отне това.
Отне го от всички.
Защо не те мразя за това?
Каквото и да се опитваш да направиш тук...
Кармайкъл!
Капитанът ни иска в контролната стая.
Тръгвай.
Няма го.
Да бъде благословен... Този...
Всички сме добре, сър.
Радвам се да те видя, Уит.
Капитане...
Бих искал да ви кажа какво точно стана тук.
Но не мога.
Явно е имало период в който...
В който сме били възпрепятствани по някакъв начин.
Да кажем, че е било херметизация.
Освен ако някой не ми каже друго.
Не, сър.
Това, което мога да потвърдя е,
че товарът е изключен,
станцията е защитена
и имаме г-н Уит Кармайкъл. - Всички цели за завършени.
Аз пък мога да потвърдя, че имам най-големия махмурлук в историята.
Ще има екстракция след пет.
След пет часа ли?
Пет минути.
Уит?
Да, сър?
Има ли нещо, което искаш да ни кажеш?
Не, сър.
Сигурен ли си? Абсолютно нищо?
Да.
Добре, слушайте ме много внимателно.
Ще опростим доклада.
Ще се уверим, че никой няма да дойде
в тази дупка. - Съгласна съм.
Устройва ме. - Да тръгваме.
Спазвайте дистанцията. Внимавайте.
Тръгваме след десет... Девет... Осем...
седем... шест... пет... четири... три...
две... едно.
Крачка напред, моля. Погледнете ме.
След минута ще се приберете.
Как се казваш? - Филипа Боксън.
Ще задам няколко въпроса. - Аз ще ги повторя.
Занеш ли къде сте? - Как се казваш?
Сийт Йохансон. - Как се казваш?
Клеър Гренич. - Харис Мензийс.
Кога си роден? - Постави ръката си на стъклото.
Трябва ми пълно сътрудничество. - Чарли Кент.
Как се казваш? - Рекс Манингс.
Защо си ядосан?
Име и дата на раждане?
Колко деца имаш? - Скоро ще имам едно.
Къде сте? - Централата в източния бряг.
Каква беше мисията? - Да вземем Уит Кармайкъл.
И товарът. Разбра ли?
Не мога да помогна, ако не се успокоиш.
Спокоен съм. - Бяхте ли изложени на замърсители?
Не.
Джаклар, погледни ме. Бяхте ли изложени?
Не. - Ако лъжеш, ще разбера.
Не лъжа. - Отговори на въпросите.
Манингс, отговаряй! - Не.
Бяхте ли изложени? - Не.
Не мисля. - Сложете ръката си на бариерата.
Не мога да свърша работата си, ако не се успокоиш.
Колко пъти сме го правили? - Вярваш ли във възкресението?
Име и дата на раждане? - Отговори на въпроса.
Ема! - Гледам те, глупако.
Кармайкъл.
Казвам се Уит Кармайкъл.
Отряд от западното крайбрежие.
Дивизия 469.
Побързайте! - Бяхте ли изложени по време на мисията?
Бяхте ли изложени на замърсители по време на мисията?
Трябва да отговаряте веднага.
Гледай ме в очите.
Отговори ми!
Не.
Крачка напред, Уит.
Благодаря.
Би ли поставил ръката си на бариерата?
Ще поставиш ли ръката си на бариерата?
Постави ръката си!
Погледни ме!
Капитан Йохансон е чист.
Манингс е чист.
Ще те сканирам и ако си чист, ще се прибереш.
Гренич е чиста.
Джаклар е чист.
Кент е чист.
Мензийс е чист.
Не мога да го сканирам, ще опитам отново.
Шефе, не мога да го сканирам.
Кармайкъл, отговори. Бяхте ли изложени?
Дръж се, нещо се показва.
Чист е. - Всички са чисти.
Боже!
Всичко е чисто.
52 секунди.
Страхотна работа.
Нека ги разпитат, нека бъде бързо.
Да се прибираме.
Казаха, че те няма.