EN NETFLIX-SERIE
[bakgrundsbrus]
[pianomusik]
Aj! Aj!
Satan i helvete! Ta ut den här skiten!
-Tryck på nu ordentligt, fru Olofsson. -Håll käften!
[stönar]
-Aj! Akta ciggen! -[barnmorska] Lugna ner dig, fru Olofsson.
Helvetes jävla barn!
[fru Olofsson] Kom ut då för fan, ungjävel!
[Clark] De skrek och gapade att jag skulle komma ut,
men jag hatar när folk säger åt mig vad jag ska göra
så jag försökte stanna kvar så länge jag kunde, men det var väl dags.
Och jag har aldrig gillat att vara inlåst, hela jävla världen väntar ju därute.
Fester, banker, brudarna och allt annat kul.
Nu jävlar kör vi, för i helvete.
Yee-haw!
[skrik]
[Clark] Frihet!
Min första utbrytning.
Det är en pojke.
Åh, min pojke!
Och vilken röst han har!
[barnmorska] Han är jättefin.
[Clark] Alla fattade att jag inte var vilken jävla unge som helst.
Jag var speciell och det har jag varit i hela mitt liv.
[barnskrik]
Jävligt speciell.
Vilken kraft!
[Clark] Okej, jag ska berätta hela skiten nu, från början.
[fru Olofsson] Clark ska han heta.
Efter Clark Gable.
Clark Oderth Olofsson.
[Clark] Hela sanningen och inget förvridet eller förändrat.
Jag lovar.
[Bo Holmström] Hela Norrmalmstorg är fyllt med polisbilar.
…den telefonintervju som vi gjorde med Clark Olofsson inne i banken…
[Clark] Du har säkert hört talas om mig i samband med Norrmalmstorgsdramat.
[hög smäll]
[Bo Holmström] Lägg ut! Lägg ut!
-Men jag tvingades in i den där skiten. -Var är Clark?
Hela Stockholmssyndrom-grejen.
Gisslan, bli känd i hela världen, allt det där…
Det är ett utdraget drama.
Jag hade skitkul de där dygnen, men jag har gjort en jävla massa andra grejer med.
Men vi tar allting från början.
[jazzmusik]
Förbaskat bra det här, alltså!
-Jag älskar den här låten. -Jag med.
Alltid samma jävla fråga…
"Clark, kan du berätta lite om din barndom och dina föräldrar?"
Om jag hade fått en spänn varje gång något psykologhelvete ställt den frågan
så hade jag inte behövt råna de där bankerna.
Aj!
Yee-haw!
[granne] Vad fan håller ni på med?!
-Slog du flaskan i huvudet på mig?! -Ja.
Fy fan vad jag älskar dig!
Kom upp här så ska vi dansa!
[Clark] Pang.
Du är död.
[fotograf] Kolla in i kameran.
Vi var väl mest som alla andra familjer. Normala med mycket kärlek.
Jag tog mest hand om mig själv, och jag hade bra flyt med damerna tidigt.
Och jag tyckte om dem - väldigt mycket.
Som sagt, rätt normalt.
Vad fan är det med er?! Vad glor ni på, era jävla idiotgrannar!
-[mamman] Sten! -Har ni aldrig sett ett badkar?!
-[mamman] Hur ska jag kunna bada nu? -Häll käften, kärringjävel!
[jazzmusik]
-Han tar min cykel! Stanna! -Stopp, för helvete!
Och så damerna, ja… Jag har alltid haft väldigt lätt för att bli förälskad.
Alla rätt, Clark. Vad duktig du är.
Det säger liksom bara… pling.
Jag har fan varit kär varenda dag i hela livet.
Jag älskar dig.
["Varm korv boogie", Owe Thörnqvist]
Vad fan pysslar du med? Skärp dig, för fan.
Kom igen, sätt fart lite. Jävla lata jävla idiotjävlar!
För i helvete! Det var ett jävla vilohem, det här!
Vill du ha den här?
Det kostar en puss.
På kinden.
Och damerna har inte kunnat hålla sig borta från mig heller.
Och jag älskar dem, allihop. Alla sorter.
-En bulle. -Två cigg.
Fixa stålar har också alltid varit enkelt.
-En bulle och en öl. -En till öl?
Redan som 10-åring drog jag in mer stålar än både morsan och farsan tillsammans.
Och pengar gav mig det som jag egentligen alltid brytt mig mest om.
Frihet.
Och Ulla från farsans bageri - hon var min första.
-Du, Ulla? -Clark…
Jag hade jobbat på henne ett tag och till sist bjöd hon upp.
[Ulla] Okej, kom då.
Ulla… Fan, vad fin hon var.
En kokt med bröd.
Jag har varit kär hela livet.
Jag har rånat en jävla massa banker, festat, knullat jävligt mycket,
och jag har inte jobbat en enda dag i hela livet, men alltid haft pengar.
-Ronny, han tar din moped! -Din jävla, slyngel! Kom tillbaka!
Jag har aldrig följt nån annans regler än mina egna.
[domare] Sex månaders ungdomsfängelse.
Jag skiter fullständigt i vad folk tycker om mig.
Jag är den jag är, och det ber jag aldrig om ursäkt för.
Fyra månaders internering.
Rör mig inte!
Amatör.
Hit med pengarna! Allt ni har.
[domare] Sju månaders fängelse.
Nu byter vi!
Jag har fan byggt min karriär med mina egna händer. Jag ångrar ingenting.
Kunde jag inte vara bäst på att vara bäst, skulle jag vara bäst på att vara sämst.
Vi kör igen!
-[Ekis] Hur svårt kan det vara? -[Gunnar] Gör det själv.
-Har du aldrig rott förut? -Kanske inte.
Vad fan har du gjort hela ditt liv?
-[Ekis] Ditåt, din jävla kärring! -[Morgan] Lugn. Han gör så gott han kan.
-Gör han? -Inte hans fel att han är efterbliven.
-Jag försöker. -Jag ska hjälpa dig. Kom hit.
-Vad gör du?! -Kom igen. Knulla honom ordentligt.
Det här är skittråkigt. Vi måste fixa lite pumor!
-Hur ska vi fixa pumor här? -Jag är kåt.
Du är kåt dygnet runt.
Jag är pissnödig som satan.
-Hur fan ska du få nån brud? -Tror du att du får mer brudar än mig?
-Jag vet att jag får fler brudar. -Lägg av!
-Hur många brudar har jag fått? -Två?
Det är en mer än du, dubbelt så många.
-Sluta… -Kolla in det där stället.
-Det ser flådigt ut. Vi drar dit. -Det ser ut som om de har hundar.
-Vad är det med dig och hundar, Gunnar? -Jag hatar hundar.
-Opålitliga, dumma jävla djur. -Håll käften. Gunnar, ro dit.
-Kom igen, Gunnar. Rappa på lite! -Flytta på dig.
-Sätt dig där bak. -Vad duktig du är, då.
-Fan… -Har du aldrig suttit i en båt förut?
-Det är inte så enkelt som det ser ut. -Kolla nu…
-Det är exakt som jag gjorde. -Nä, det var det inte.
Tyst nu!
-Grattis, du kan ro en båt… -Mer än vad du kan.
Helvete.
Vad fan är det här för jävla ställe?
Kom.
-Satan, vad pissnödig jag är. -Ta det lugnt.
Hyssj!
[viskar]
Vad är det för ställe?
De har stålar.
-Morgan? -Ja, ja.
-[oväsen] -[Clark] Hyssj, tyst!
-Vad är det för ställe? -Flytta på er! Nu är det bråttom.
-Ta det lugnt. -Äntligen får jag pissa.
Tomater.
[stönar]
Vad fan har vi här då?
Remy Martin, XO. Special!
-Vad är det, whiskey? -Konjak! Din jävla idiot.
Sätt dig ner, så kanske du lär dig nåt. För en gång skull.
En liten skvätt till dig…
-Skynda dig! -Va fan! Jag pissar ju.
-Då luktar man först… -Ja, ja.
Men, men, vad har vi här då?
Får jag smaka?
Vad fan gör du?
-Jävla idiot! -Förlåt, det var inte…
-Det här är findricka. -Det är konjak! Skärp dig!
Det dricker man ur glas.
-Brännvin?! -Det är Martin Remy.
-Vad är det? -Det är fina grejer.
-Pärlor för svin. -Ja.
Ja…
-Vem fan bor så här? -Nån jävla borgarknös, fattar du väl.
Ett jävla kapitalistsvin.
-"Harpsund"? -Vad sa du?
-Harpsund. -Det heter väl så.
Harpsund!
Vad då?
-Ja? -Vet ni ingenting?
-Det är statsministerns sommarställe. -Nej.
Jo, jag lovar. Det är säkert.
[dörr öppnas]
Vad gör ni här?
Min konjak…
Jag bara smakar.
Mina grönsaker…
-Spring! -Ta spriten!
-Kom igen, Gunnar! -Helvetes jävla…!
Ungjävlar!
-Dra åt helvete, era jävla idioter! -[vakt] Hör ni!
-Det är vakten! -Hundjävlar. Jag visste det.
[vissla]
[hundskall]
Spring, Gunnar! Ingen panik nu.
-Jävla idioter! -Stanna!
Clark!
Kom tillbaka, era jävla snorungar.
-Sista varningen! -Hitåt!
Hundjävlar!
-Aj! -Vad gör du? Vi drar.
-Gunnar! -Skit i honom. Vi drar.
Vad i helvete!
Nu har jag dig, din jävel…
Vad skrattar du åt, pojkjävel?
Ingenting, ingenting…
Men det här blir en bra historia att berätta.
Ja, ja…
-Så du känner igen mig? -Ja, ja, men jag menade för dig.
Du kan berätta historien om när du hade Clark Olofsson på kornet, men bommade.
Clark Olofsson…
Känner jag inte till.
Nej, inte än.
Men det kommer du att göra.
[hundskall]
Huka er, gubbar och kärringar…
…för nu laddar han om.
♪ Små knegarna, små knegarna ♪
♪ Är lustiga att se ♪
♪ Ej svansar, ej svansar ♪
♪ Ej bilar ♪
Helvetes jävla skit!
Jaha, vad försiggår här?
Här har du, snutjävel!
-Helvete också! -Helvete också!
[telefonsignal]
[läkare] Hallå, är det nån där? Jag söker fru Olofsson.
-Ingbritt Olofsson. -Ja, vad bra…
Jag måste tyvärr meddela att er son har omkommit i en bilolycka.
Va?
-Clark? -Ja, han är på lasarettet i Katrineholm.
Jag är hemskt ledsen.
Det var inte jag!
Tjena.
[Clark] Erkänn, ni trodde jag var stendöd.
Nej, fan. Så lätt blir ni inte av med mig.
Profil.
Andra hållet.
Satan, vad snygg man var på den tiden.
Mamma trodde också att jag var död.
Hon tog med sig pappas gamla finkostym för att jag skulle begravas i den.
Den passade perfekt och kom till nytta i alla fall.
[domare] Då den tilltalade är omyndig,
döms vederbörande för våld mot tjänsteman,
inbrott och grov stöld i enlighet med ungdomsvårdsförordningen,
till omhändertagande och vård i 18 månader att avtjänas omgående.
[Clark] Ha! 18 månader? Var det allt de hade att komma med?
Nu är jag less på att se er här i rätten,
Clark Oderth Olofsson.
Se det här som en möjlighet att förändra ert liv.
Jajamänsan.
Det blir helt laglydigt hädanefter.
Jag lovar.
Tjena, Nisse! Nu är semestern över.
-Clark! Är du tillbaka? -Olofsson!
Det var på tiden. Vi behöver ha lite kul här.
-Vad fan har du gjort den här gången? -Ingenting.
Ni känner mig.
Jag har aldrig gjort nåt olagligt.
Alltså, jag har inte alltid varit Guds bästa barn,
men inte fan blir man bättre av att sitta inlåst.
Men det är ingen idé att tjura.
Man får göra det bästa av situationen.
Det bästa med att sitta inne är att man har ett tydligt mål.
Att rymma.
Jaha, Olofsson, vad ska det här bli?
-En stege. -Förlåt?
En stege.
Vänta lite nu. Det förstår du väl att du inte kan göra en stege här.
Jag bara skojade. Det är en ogrässkrapa.
Kolla.
-Så här… -Ja, ja, nu ser jag ju.
Det är bra, Olofsson.
Fortsätt så.
Sundberg!
Okej, då kör vi!
Kom igen nu!
-Karlsson, vart tog alla vägen? -Vad fan vet jag?
Har du kollat i röven?
Nu jävlar.
Kom igen.
[vissla]
[larmsignal]
[vissla]
Varsågoda, mina herrar. Friheten väntar.
Kom igen, Clark!
Olofsson!
Kom ner fort som helvete!
-Hör du mig?! -Skit på dig, Sundberg.
För helvete, Clark!
Kom igen nu, jävla idioter.
-Var fan är brudarna? -Det kryllar av dem.
Jag älskar att vara på rymmen. Allt blir bättre.
Sinnena blir skarpare, man ser allting tydligare,
och färgerna blir starkare.
-Det där blir väl bra. -Jovisst.
Era äckliga jävlar!
-Himlens jävla råttor. -Lugna ner dig, Gunnar.
Till och med en dålig dag på rymmen är en bra dag.
Och just den här dagen var en jävligt bra dag.
Kasta bättre själv, då.
Clark!
Vart ska du? Clark…
Vänta!
-Vart ska du? -Jag pallar lite klockor bara.
Satan i helvete.
-Kolla där. -Ja…
Satan.
Kolla där…
Det är bara att glömma, Clark. Du har inte en chans i helvete.
Det där är brudar med stil.
Och jag är Clark jävla Olofsson.
-Han ska snacka med brudarna där borta. -Vilka då?
Shit! Jävla brudar.
Hennes namn var Madourie. Men hon kallades för Madou.
Hon var från en helt annan värld. Hon var som en ängel.
God eftermiddag!
Jag föll helt jävla pladask.
Kan jag stå till tjänst med nåt?
Min första livs kärlek.
Inte ska ni behöva…
Hopp!
Fint ska det vara.
Och du kommer alltid i tid, ser jag.
Förlåt?
Just det. Man vill ju vara i tid.
Har ni gått på Harvard?
Ja, Harvard.
Precis, där har jag gått. Eller går.
Nämen, slå er ner!
Ja, vad roligt.
Förlåt. John Fredrik Svensson.
Efter John Wayne.
-Jag heter Madou. -Madou…
-Trevligt. -Det här är min mamma, Liz.
-Hej, hallå. -Hej. Liz.
-Liz… -Trevligt.
Verkligen.
Jaha…
Min familj bor i Amerika.
Men… Jag är ju här…
…och hälsar på…
…lite bekanta.
Bekanta… Menar du de där?
Ja.
[skriker]
Nej! Nej, nej… De är alldeles för omogna.
Jag känner dem knappt.
Dela med dig!
Alla för en, en för alla.
Vet du vad, John? Jag älskar Harvard.
-Ja? -Det var Madous pappas alma mater.
-Du skojar! -Så är det.
Ett alldeles utomordentligt universitet.
Ja, det är det.
Jag trivs jättebra. Det är en bra skola…universitet.
Varsågod.
-Trevligt. -Så där…
-Man tackar. -Varsågod.
Jag tänkte kolla…
Finns det nåt bra husrum här i stan som man kan inkvartera sig på i natt?
Jag är lite på fri fot.
Vet du vad?
-Vi har ett extra rum kvar hemma. -Nähä?
Det skulle vara en ära att ha en Harvard-student som gäst.
Ja, men hör ni…
Vad säger du?
När åker du tillbaka till Amerika?
Det vet jag inte. Jag tar det lite som det kommer.
Åh, en Merca.
Flådigt.
-Farsan har en likadan. -Vad jobbar din pappa med?
Allt möjligt. Affärer och sånt.
Tack.
Jag hoppar i baksätet.
Vad fan?
Vad fan gör vi nu?
Ta det lugnt.
Kom igen, tre grabbar på stranden.
-Vi kan ha hur kul som helst. -Nej, det blir inte kul.
["Gröna små äpplen", Monica Zetterlund]
Madou och hennes mamma, Liz.
Fan, vad fina de var.
Båda två.
De bodde i en stor, flådig kåk i Västra Frölunda.
Utan nån man i huset.
Ett riktigt slott för en drottning och en prinsessa.
Det enda som saknades var en kung.
Så där, ja.
Tack, John.
-Välkommen till vårt lilla krypin. -Trevligt… Mycket trevligt.
Här har du.
Mycket trevligt.
Åh.
Tackar!
Skål, och välkommen till familjen!
-Skål. -Skål!
[jazzmusik]
Åh…
Vad har vi här…?
Åh… Den här lukten känner man ju igen.
Jag skojade bara.
John, vad är det du studerar?
-Vad då? -På Harvard?
Precis.
På Harvard? Ja…
Ni vet, lite olika…
Jag…
Ekonomi.
-Finanser och ekonomi. -Jaha?
Och lite allt möjligt…
Kapitalism och sånt…
Pengasystem, banker…
Anförskaffande utav…
…olika valutor och så vidare.
Vad spännande.
Ja, det är det.
Är det nånting du vill arbeta med i framtiden?
Mamma, fråga inte ut honom så där.
-Han vill väl inte prata om sånt nu. -Ingen fara, Madou.
Jag talar gärna om det.
Jobba, jobba… Jag vill…
Jag har lite idéer.
På just banker.
Jobba lite mer med just deras pengar som jag tror kan vara lönsamt.
Investeringar?
Valutaspekulation?
Aktier eller fonder?
Ja tack, gärna.
Nej, mer…
…kontanthantering.
Det låter helt rätt i tiden.
Kul!
Ja, det är det.
Det är det.
Nej, då tar vi ett till.
[sörplar]
Fan, vad det här var gott!
[klocka tickar]
[suckar]
[golvknarr]
[dörrknarr]
Pst!
Madou!
John!
Hej, är du vaken?
Vad gör du här?
Jag kunde inte sova…
Kan jag inte få lägga mig hos dig? Snacka lite bara.
Nej…
Nej, okej, vi kan skita i snacket.
-[viskar] John… -Ja?
Jag måste säga en sak bara…
Ja, vadå?
Alltså, jag… Jag har aldrig…
Det är inget att vara orolig för. Jag har gjort det många gånger.
Och…
Jag lovar att vara försiktig.
Lovar du?
Ja, självklart.
Kom…
Säg till om det gör ont.
[stönar]
Oj…
Var det allt?
Japp.
Ganska skönt, va?
Gick det för dig också?
Jag vet inte.
Hur vet man det?
Jag tror att det gick för dig.
[golvknarr]
[stönar]
John!
Åh, mamma…
-Aj! Förlåt, jag sa fel… -Inte kalla mig mamma.
-[Madou] Kan jag få ett bröd, John. -Självklart.
Är du road av att resa, John?
Ja. Vem är inte det?
Här får du.
Jag gillar Italien.
-Det här var gott. -Mm.
Vi brukar resa dit ibland.
Men…
Madou föredrar Frankrike.
Jaha? Frankrike?
-Mm. -Gör du det?
Vad trevligt.
Oj! Hej, hej på dig.
-Vad gott det var! -Mm.
Det behövs efter en natt som igår.
Skål.
Varsågod.
Tack för den här tiden.
Madou…
Liz…
Vi ses snart.
-Jag kommer gärna tillbaka. -Ja, som vi brukar säga…
Mi casa, su casa.
Casa-casa!
-Hej då! -Vi ses snart.
["Chris Craft No. 9", Shanes]
Liz och Madou… Vilket jävla upplägg.
Jag älskade dem båda två, och jag knullade mer än gärna Liz. Inga problem.
Men om jag skulle bli Madous pojkvän fick jag nog kamma till mig.
Jag ska råna en bank.
Åh, fy fan…
Det låter kul.
Jag är trött på alla små skitjobb.
Bilar, inbrott, hembränt…
Jävla ficktjuvsskit.
Vi måste tänka större.
Låter skitbra.
Gunnar var ingen Einstein,
men han gjorde som man sa och var lojal som satan.
Vänta lite.
Fan, vad kul.
Problemet var bara att han var helt jävla galen också.
Kolla den här.
Vad i helvete?!
Vi kanske kan använda den här mackapären?
Ja…
Var fan har du fått den här ifrån?
Äsch…
Varför behöver vi sportprylar för att råna en bank?
Vi behöver inte sportprylar.
Efter rånet måste vi ligga lågt och försvinna ett tag.
Det är en snabb in-och-ut-grej. Vi plockar på oss tält och sovsäckar.
Va?
Så att vi kan tälta i skogen. Förstår du?
Ah. Okej.
Det är kul!
Varför kan du inte bara kinesa hos den där tjejen? Vad heter hon, Malou?
Nej, det kan jag inte.
-Hon heter inte Malou. -Jo.
Här är det. Du håller utkik.
[hundskall]
-Allt lugnt? Gunnar? -Ja, bara lugnt.
Förbannade, jävla hundar…
Lugnt och fint nu.
Så där!
Jag är inne.
Den här kan du ge till den där Milou. Som en liten present. Va?
Det är inte hennes stil.
Tjejer älskar att få presenter.
Då blir hon glad och kanske till och med lite kåt.
Hon har hattar så hon klarar sig.
-Och hon heter inte Milou. -Det gör hon väl.
Hjälp till och bär.
Så där då.
Lätt som en plättjävel.
Är du säker på att hon inte vill ha mössan?
Då kanske du får sätta på henne sen.
Då kanske du får lite rumpsex.
Gunnar.
Vad fan gör han här?
Tjenixen, grabbar!
Tjena.
Vad har ni där då?
Lite… Vi ska ut och campa.
Jaha.
[skratt]
Men fan, vi släpper det här, va?
Ni åker åt ert håll, så går vi åt vårt.
Du vet att vi inte kan göra så.
Va fan, det är bara lite campingprylar.
Vad har vi, två sovsäckar och…
…ett tält, spritkök…
Och en hockeyhjälm.
Jag kan lämna tillbaka den om det gör nån jävla skillnad.
-Den är tajt som en nunnefitta ändå… -Käften, Gunnar.
Grabbar, hör ni…
Fan, Ragnar. Jag känner igen honom.
Han med nunnefittan.
[Clark] Alltså, man kan diskutera hur länge som helst vad som egentligen hände.
Ja, ja, ja… Det är lilla Gunnar Nordgren.
Och varför Gunnar gjorde som han gjorde.
-Va? Vad då? -Du vet… Han med hundarna.
Men vad fan är det för mening med det?
Hund-Gunnar!
Det som hände, hände ju i alla fall.
-Hör ni… -[hundskall]
Gunnar!
Va i helvete, Gunnar?!
[hundskall]
Jävla idiot.
Vi måste dra.
Kom!
[telefonsignal]
Polisen Nyköping, kommissarie Tommy Lindström.
[Clark] Där sitter han. Konstapel Tommy Lindström.
Han blev som besatt av mig redan första gången han hörde mitt namn.
Clark Olofsson…
Det har han fortsatt vara i hela sitt liv.
Clark!
Var är han? Var är Clark?!
Where is Clark?
Helvete!
Detta blev början på en lång resa genom livet
för gamle Tommy Ponny…och mig.
Ragnar!
Nej, ta det lugnt.
Det kommer att gå bra.
Vi behöver hjälp!
-Lennart… -Håll ut, Ragnar. Håll ut bara.
Helvete! Kan nån hjälpa oss? Vi måste ha en ambulans!
[Clark] Snuten höll sig vid liv i ett par dagar, sen dog han.
Vi hamnade på framsidan av varenda jävla tidning i hela Sverige.
Jag hade alltid vetat att jag skulle bli kändis, men inte för en sån här skitsak.
Polismördare…
Det var inte ens jag som sköt!
Okej gubbar, ni vet vad det handlar om.
Vi har en död kollega.
Nu tar vi de här jävla polismördarna.
-Verkställ! -Uppfattat.
Grupp 1 går mot riktning sjön.
Grupp 2 följer mig.
Hundförare 2 och 3, västerut. Andersson, du tar kullen.
Kom igen, gubbar. Nu tar vi den jäveln.
[hundskall]
Clark, vart fan ska vi?
Clark!
-Va? -Vart fan ska vi nu?
Du får klara dig själv.
-Det är var man för sig själv nu, Gunnar. -Va?
-[motorljud] -Så, ja…
[skrattar] Lycka till, Gunnar!
Clark!
Helvete.
[Clark] Inget av detta var ju mitt fel.
Jag brydde mig inte om snuten.
Jag brydde mig om vad Madou skulle säga nu när hon skulle få reda på vem jag var.
Det är ju John…
Det var just en fin Harvard-kavaljer.
[reporter] Sjuttio poliser arbetar på femte dygnet i jakten på Clark Olofsson…
Rör på påkarna, gubbar!
[skrattar]
Olofsson har setts dricka kaffe…
Polisens spaningar pågår med…
[pilot] Flyger nu in mot Storsjön. Kom.
[Clark] Man måste vara på sin vakt när man är på rymmen.
Gunnar Nordgren?
Man måste vara lugn och tänka rationellt.
Stopp där!
Speciellt när hela jävla landet letar efter en.
Va fan, Gunnar!
Konstapel Mathiasson sa att han såg att det var du som sköt.
Jo, men det var inte jag som…
-…gjorde nåt. -Sluta mumla! Som vad då?
-Som kom på nåt av det här. -Vem gjorde det, då?
Clark.
Vad sa du?
Clark Olofsson.
Det vore bra om vi kunde prata med den här Clark Olofsson,
men vi har tyvärr inte hittat honom.
-Jag vet vad hans tjej heter. -Jaha?
Vad heter hon, då?
Öh…
-Ja, det är Liz Britmer som talar. -Hej. Skulle jag kunna få prata med Madou?
-Malou. -Okej…
Eller…
-Nähä? -Nej, Milou.
-Milou? -Hur ska du ha det nu, då?
Malou eller Milou?
-[Liz] Förlåt, vem talar jag med? -Det är Clark.
-Ja, du vet, John. -Jaså. Du som gick upp i rök.
Ja… Nej… Men…
Jag har inte dödat nån snut.
-Det tror du väl inte? -Jag vet inte vad jag ska tro.
Du vet att jag inte skulle kunna göra nåt sånt. Du känner ju mig.
-Jag skulle vilja hjälpa dig, Clark. -Liz…
-Det skulle jag verkligen, men… -Jag saknar dig.
-Lilla gubben… -Är Madou där?
Kan jag få prata med henne?
Nej. Det är ingen bra idé det här.
Fan.
-[duns] -För fan, Gunnar!
Malin.
Det är du säker på?
-Nej. -Inte?
Då var du inte mycket till hjälp.
Jag vet var hon bor.
Helvete, vilken flådig barre.
Tommy, den här orienteringsidén, tror du att den funkar?
Ja, för fan.
Vi är ju undercover nu.
Du tror väl inte att han är så dum att han kommer hit?
Han måste ju förstå att vi får höra om henne.
Nu jävlar händer det grejer.
Nu ska vi se exakt hur dum i huvudet han är.
Hon har lämnat huset så nu rör det på sig. Klart, slut.
[polisman] Uppfattat. Klart, slut.
Var i helvete är du på väg, din lilla rödbeta?
Ner, för helvete!
Där hade vi jävligt tur.
-Tur att vi är undercover. -Ja.
-Madou! -Nej! Vad gör du?!
-Det är jag. -John?
Jag var tvungen att träffa dig. Det är inte som du tror…
-Du ljög för mig! -Jag vet.
Jag ber om ursäkt för det. Förlåt.
Jag trodde att jag var tvungen att vara nån annan för att få vara med dig.
Vad menar du?
Jag trodde inte att du var intresserad om jag inte hade stålar och sånt.
Varför skulle en sån som du vilja vara med en sån som mig?
Jag har inte skjutit nån polis.
Jag gjorde det inte. Jag lovar.
Du vet att jag aldrig skulle kunna göra nåt sånt.
Hur skulle de här händerna,
som har rört vid nånting så vackert som du,
kunna göra nånting så fult?
-Jag vet inte vad jag ska säga… -Du behöver inte säga nånting.
Fan vad de springer här…
Jag ville bara berätta det för dig.
Och få förklara.
Jag fattar om du inte vill veta av mig.
Men… Jag vill att du ska veta att…
…jag älskar dig.
Hur som helst, det var det jag ville säga.
Vänta.
Clark…
Innan du säger nånting… Jag har en liten present till dig.
Det är jättefint.
Vet du, min mamma har ett exakt likadant.
Åh, John!
Just det. Ja…
Här…
Jag har varit så ängslig för dig.
Mamma med. Jag tror att hon bryr sig om dig.
Jag gillar henne också.
Jag gillar er båda…
…väldigt mycket.
Jag tänkte att vi alla tre kanske kunde…
Vad är det?
Jag vet inte. Jag får nån konstig känsla.
-Helvete! -Sluta!
-Släpp mig! -Claesson! Jag har honom!
-Helvete att du har! -Clark!
Helvete!
-Släpp mig! -Aldrig! Jag är oskyldig.
-Nej, du är skyldig. -Låt honom vara!
Snutjävel!
Claesson!
Clark, nej!
Ge upp nu, då!
-För helvete, Claesson! Kom då! -Clark!
-Olofsson! Ge upp! -Nej!
[skrik]
[Madou] Clark!
[reporter] Här kan vi nu bevittna hur brottslingen, Clark Olofsson…
[Clark] Jaha, nu vet ni hur allting började.
Min karriär hade tagit fart och jag hade blivit kändisbrottsling i hela Sverige.
[reporter] Han transporteras från häktet till Svea hovrätt,
där han inväntar sin dom.
Jag åkte dit för lite saker. Inbrottet, skottlossningen i skogen…
Men jag blev så klart helt friad från polismordet.
Min fina Clark!
Jag hade inget med det att göra.
["Vilken härlig dag", Ewa Roos]
Jag var en… superstar. Och mamma var så stolt.
Jag sa ju att det skulle bli nåt stort av dig!
Och jag och Madou var så förälskade i varandra.
Jag var på väg in på kåken,
men konstigt nog hade jag aldrig känt mig så fri.
Och fri skulle jag ju snart bli igen.
Jag hade alldeles för mycket att göra för att sitta inne.
Undertexter: Gudrun Lindvall