Literatura to nevylučuje, ale frekvence se asi sníží.
Sníží? Jak sníží?
Je to sice individuální...
Nejlíp to prý jde tam, kde je kastrát zvyklý.
Kastrát.
-Takže já jsem kastrát. -A taky nejsi nikde zvyklý.
Vlasto, nech toho. Bud' ráda. Stejně tě to se mnou už nebavilo.
Ty jsi rád!
Tys to udělal schválně.
-A nesahej na mě, ty eunuchu. -No dovol.
Ježíšmarjá, všichni se mi budou smát.
Kolikrát ti to budu říkat? Nikdo se to nesmí dozvědět.
Víš, co by to znamenalo? To by mě úplně zničilo.
-Ani tu životní pojistku jsi neuzavřel. -Copak umírám, nebo co?
Pojd' sem. Podívej se, jestli nekrvácím.
Ukaž.
Co když máš AlDS?
Byli to přece teplouši, ne?
Kam jdeš?
Co to děláš? Kam jdeš?
-Kams to dala? -Co je? Co hledáš?
Řekni mi, co hledáš, a já ti to najdu. Jinak mi tady zase uděláš bordel.
-Ten chlap. -Jaký chlap?
Ten pan Brtník, co mě přivezl? Co s ním má být?
Co to tady žral?
Ježíšmarjá.
Počkej, neber to. Nejsem doma.
Haló?
Manžel není doma.
A kdo volá?
Nebud'te sprostý.
-My si tě zjistíme, ty teplouši. -Cože?
-To byl ten teplouš. -Co říkal?
Že prý jsi definitivní vůl.
Co si dneska ti lidi na poslance dovolujou, to je hrůza.
On říkal definitivní?
Jo.
Panebože.
Je to srab. Bojí se to vzít.
Copak? Nějaká nedobytná pohledávka?
Je to v prdeli.
Dej mi ještě jednu.
Jestli chceš, znám chlapíka, který za pár babek zařídí všechno.
Prachy. Každý chce jenom prachy.
Péťo. Čau, zlato. Co si na tebe dám?
-Dej si, co chceš. -Skvělé.
Počkej, kam jdeš?
Co mu je?
Jasně že se ted' schovává. Zítra to vyjde a uvidíš, jak rychle tě přijme.
-A co Dohnal? Říkalas, že je dobrý. -Bach je lepší.
-Lenko, co tady děláš? -Co by tady dělala?
Pár dní u mě zůstane. Nesu to do redakce. Držme si palce.
-Pa pa. -Čau.
Hrozně se mi ulevilo. Měl jsem o tebe strach. Čekal jsem na tebe celou noc.
Nechceš mi říct, kde jsi byla? Aspoň mi to vysvětlit?
Lenko, bavíš se se mnou?
Tak ty se mnou nemluvíš?
Lenko, posloucháš mě vůbec?
Uhni, prosím tě.
A kde je ten druhý?
Který?
Ten, co už tam není.
Prosím tě, promiň. Na mě už je toho fakt moc.
Lenko... Co je?
Prosím tě, nesahej na mě.
Já jim ještě ukážu.
-Čau. -Ahoj.
-Co tady děláš? -Čekám na tebe už dvě hodiny.
Mám pro tebe překvapení.
Já taky.
-Budeš mít radost. -Ty taky.
Tak jdeme?
Počkej. Ty vole...
Prosím.
-Někdo tady je? -Jo... Tady.
-Kamarádka moje nejvěrnější. -Já jsem tvoje nejvěrnější kamarádka.
-Jo? -Péťo...
-Já už jsem to dostala. -Jo?
Škoda.
Cože?
Péťo. Je to možné?
Ty bys to chtěl? Péťo, je to možné?
-Bohužel to není možné. -Ale jo, je to možné.
-Všechno je možné. -Marné...
Ty už mě nemiluješ.
Je to zbytečné.
Jak zbytečné?
-Vidíš, ne? -A stříleli do bezbranných živých tvorů.
Já s tebou mluvím vážně.
A ty si děláš legraci.
Jdu pryč.
Já mluvím taky vážně.
Ještě se zmrzačím.
Dřív než se zabiju.
Haló.
Je tu někdo?
Co tam děláte?
Snad vidíš, ne?
Co se vám stalo?
Snažím se zabít.
A stejně je to kvůli tobě.
Kvůli mně? Vy jste se chtěl zabít kvůli mně?
To je suprový.
Ale to musíte vstát.
Vstaňte. To se musíte dát do pořádku.
-Vždyť vy jste se málem uškrtil. -Já jsem beznadějný případ.
-Nejste. Já pro vás udělám všechno. -Jo?
-Tak mi dej cigáro, ano? -Ale ne. Nesmíte kouřit.
-To byste mi onemocněl. -Dovolíš?
Kde to žije, tam je Mattoni.
To není zdravé.
Náměstek ministra životního prostředí byl přepaden neznámými útočníky
a je v nemocniční péči. Vzhledem k tomu není možné zjistit bližší okolnosti,
které by osvětlily tento skandální čin.
Za povzbuzování téměř 5000 návštěvníků
se na Vizovickém trnkobraní utkalo 10 borců,
kteří se sem sjeli téměř z celé republiky.
Co to říkala?
Jaké přepadení?
Je to perfektní, pane náměstku.
-Výborně se to hojí. -Jo?
Kape to panu náměstkovi podle rozpisu?
Ano, dvacet za minutu.
Tak to dejte panu náměstkovi na patnáct.
Ano, pane doktore.
A nebude poznat, že nejsou pravé? Myslím třeba v sauně nebo u doktora.
Naopak. Tohle je mnohem výhodnější.
Víte, jaký uděláte dojem?
A když dostanete podpásovku, tak se tomu jenom zasmějete.
Myslíte? Hlavně, pane doktore, aby se to nevyneslo.
Nemějte pochybnosti.
Víme, co je lékařské tajemství, ne? Nikdo ani neví, že jste tady.
Pepo.
-Kdo je tam? Co je to? -Já jsem... Nezlobte se.
-Já jsem jenom potřeboval... -Ať sem neleze. Nechci nikoho vidět.
-Co jste zač? Kde je ten jeho člověk? -Ten pistolník?
Já nevím, ted' tady byl. Musí být na kafi v sesterně.
-Chyťte ho! -Co to má znamenat? -Já nevím.
Co to vyvádíte? Ten blázen tady střílí!
Co to děláte? Počkejte, já hlídám pana náměstka.
Pepo.
Fuj. Ty žiješ? On tě netrefil?
Co tady děláš? Vypadni. Než nás spolu někdo uvidí.
Jen potřebuju vědět, cos jim řekl.
Nic. Ale jestli neumlčíš tu bestii, řeknu jim všechno.
-A jak asi? -Pozor, někdo sem jde. Jdi do prdele.
Lenka...
Přece není tolik veterinářek Lenek.
-To bolí. -To je dobře.
-Proč jsi to udělala? -Takoví lidi jako vy se musí vymýtit.
Ale já jsem ti přece nic neudělal.
To bolí.
Jo. Vy jste mě jenom držel.
Ted' jste to přišel dodělat?
-Na nic takového jsem ani nepomyslel. -Třeba vám to dokáže.
Ale vždyť to bys potom mohla ukázat na kohokoliv.
Taky jo. Haló!
Paní doktorko, našla jste tu dojnici?
Ano. Pusť, jde sem.
Pusť mě.
-Zničila jsi mi život. -Já ne.
Vy můj.
Péťo, kdes byl tak dlouho?
Stýskalo se nám.
Počkej, ty jsi nějaký mrzutý.
-Dík, že jsi přišel. -Já nic nechci. -Pojd' se nabumbat.
Mazej něco dělat.
Dodělala jsi mi ty sekvence?
Sekvence?
On tomu říká sekvence.
Sekvence.
Jenomže to by nám musel říct, které sekvence.
Můžete mi zjistit číslo na společnost Vše pro zdraví?
Konečně jsi tady.
Už na tebe se šéfkou netrpělivě čekáme.
Tak co? Už jste se z té opičky vyspinkali?
-Prosím tě, cos mu udělal? -Co? Komu?
-Dohnalovi? -Nehraj to na mě.
To jste se tak zpanákovali nebo havarovali, že nic nevíš?
Normálně jsme slavili.
Proč? Stalo se něco?
Tak ty to nevíš? Dohnal je v nemocnici.
Prý ho přepadli. Byli jste spolu, tak to musíš vědět.
Ježíši, mě bolí lebka.
Normálně jsme se nalili.
On si vzal taxíka a jel domů.
Fakt se mu něco stalo?
Až ti bude dobře, tak se za mnou stav.
A doufám, že s Dohnalem je to domluvené.
-Vždyť říkám, že jsme to oslavovali. -A není to všechno trochu jinak?
Jak jinak?
Nedělej ze mě blbce. Stačí se na tebe podívat.
Já nevím, o čem mluvíš.
Jestli chceš zatloukat, tak si dej bacha
a nediv se, když ti to pak všechno hodí na krk.
Průser.
-Všechno je v prdeli. -Bravo.
Takže je v tom zase nějaká ženská.
Ale děsná smůla.
Ta musela být ostrá.
Jako břitva.
A ona nás vykastrovala...
Koule...
Přinesli jsme si je v kastrolku... Ted' nevím, co mám dělat...
Kde jste všichni?
Co je?
-Co se děje? -Nic. Asi něco blbého snědl.
Co tady děláš?
-Já jsem váš taxík. -Jak to, že nejsi ve škole?
Jak můžu být ve škole?
Jak můžu být ve škole, když se o vás někdo musí starat?
-Jste takový zřízený. -Počkej, jak zřízený?
No jak...? Jak jste se tam kvůli mně věšel.
-A tohle je tvoje? -To je bráchy.
-Ale pojedeme, kam budu chtít já. -Jasně.
Jasně. Jenom si sedni.
Kam jedeš?
-Do přírody. -Ale já nechci do žádné přírody.
-Výborně. -Tady je přece krásně.
Jasně, v oranici.
Motor už stydne, večer jde spát...
Co tady, sakra, chceš dělat?
Čuchej, čuchej.
Příroda.
-Ty už máš šedivé vlasy. -Nech mě být.
-Co děláš, sakra? -Nic.
Pusa.
Já jsem ti odporná.
-Já tě jenom nechci kompromitovat. -Ale já chci!
Já chci, aby mě konečně někdo kompromitoval.
Pořád se mnou všichni zacházíte, jako bych byla dítě.
Ale vždyť to se mi na tobě právě líbí, že jsi takové děťátko.
-Opravdu? -Opravdu.
Ty bys opravdu mohl mít rád děťátka?
-Už víte, kdo vás přepadl? -Nevím. -Uhněte.
A co povodně? Děláte už nějakou prevenci?
Nebyl jsem delší dobu v zaměstnání, takže nevím. Ale určitě.
-A kdy už zakážete chlapům kouřit? -Samozřejmě.
Proč vás chtěl zastřelit osobní strážce? Není v tom ta benzínová pumpa?
Máte mylné informace. O tom nic nevím.
Jaký máte názor na rušení tratí? Je to výhodné pro životní prostředí?
Nemyslím, ale bude to předmětem řešení.
-Dohnale, drž se. Vydrž, jsme s tebou. -Děkuju. -Šťastnou cestu.
-Podpoříte zahájení těžby v Kašperkách? -Nevím.
A co neustále se rozrůstající Bachův koncern, Bachovy koule?
Vaše paní nám prozradila, že je to pro vás citlivé téma.
-Já naprosto nechápu, o čem hovoříte. -A dálnice. Jaký okruh bude vybrán?
Víte, že ta dálnice prochází přes chráněnou oblast?
Řeknete nám, která část vašeho těla kromě hlavy byla nejvíc poškozena?
Myslíte, že budete odejit? A pokud ne, budete i nadále prosazovat zájmy voličů?
Prosím tě, ten vydýchá všechno.
To je dost, že jdeš.
Kdo má ty telefony pořád zdvihat?
-Uhni. -Co to děláš?
-Prosím tě. -Drž hubu. -Cože?
-Ty ne. Nazdar, to jsem já.
Já jsem tě tam viděl. Prosím tě, zjisti mi, co je zač ta novinářka.
A pak se mi ozvi. Nazdar.
-Komu voláš? -To máš za to.
-Za co? -Ty víš dobře za co.
Kolikrát jsem tě varoval, abys s tím žvaněním přestala?
Chceš mě zničit, nebo co? Je po všem.
Po čem? Nech mě.
-Je po všem. Po kariéře. -Nech mě.
-Pepo. -Po hadrech. Říkám ti, že po všem.
-To bolí. -Ty děvko jedna, ty mě budeš kopat?
-Ty mě budeš kopat? Ty děvko! -Pepo...
-Ty jsi kanec. -Dej mi pokoj.
Celou dobu nic. A ted' najednou taková publicita.
Já se z toho zblázním.
Ona to snad dala do novin.
-Hledal mě někdo? -Tamhle na vás čeká.
Vždyť tady nikdo není.
-Vy mě hledáte? -Ne, proč?
-Vlastně jo... -Ježíši, to jste vy.
Nejsladší cumlání. Vám jde určitě o ten váš návrh, že jo?
Jo, ale ted' hrozně pospíchám.
Já bych se s vámi vlastně potřeboval sejít, ale o samotě... jindy.
Co jsi řekla té novinářce?
-Já vám nerozumím. -Ví o mně ta novinářka?
Nechte mě.
Upozorňuju tě, že je v tvém zájmu mlčet.
Vy jste se zbláznil? To je novinka.
Ani nevím, s kým mám tu čest. l když o cti se tady moc mluvit nedá.
-Dej si na mě bacha. -Zapomněl jste se mi představit.
Jak se jmenujete?
Jak se jmenujete? Slyšíte?
Petr... a dál?
Péťo. Peťulko.
Ty jsi za mnou přišel.
-Počkej. -Tak...
Peťulko, ty jsi takový drahoušek, že jsi za mnou přišel.
Ale já nevím...
Já asi nechci. Nejsem připravený.
Jak nechceš?
-Já se tady tak nudím. -Je tady někdo?
My tady zkoušíme, moment.
Mám ho!
Mám ho.
Krucinál, člověče, proč to zvedáte?
Položte to.
Chyťte ho.
Naprosto chápu, že jsem ztratil vaši důvěru.
-Nemusíte mi nic vysvětlovat. -Míček! -Kde?
Promiňte, já jsem tam našel ještě jeden. Nevadí?
Dobře, je to moje vina.
Sakra, nemám rád, když jsem nucen jednat pod tlakem událostí.
-Ale situace se změnila, to víte. -Bohužel.
Ale přesto nechápu, proč jste mě sem vlastně pozval.
Ted' teprve máte jedinečnou šanci uskutečnit cokoliv.
Uvědomujete si, co po mně chcete?
To jsou všechno chráněné přírodní lokality.
To nám oběma může zlomit vaz.
Já přece nemůžu zničehonic den ze dne zastávat opačné stanovisko.
Ani nevím, jak se to dělá.
Výborně. No vidíte.
Přijdete s novým a originálním řešením, s novou variantou.
Aby se vlk nažral a koza zůstala celá.
Přineste tu aktovku!
Ne, aktovku ne. Jenom ne aktovku.
Někdo na vás něco má?
On tady někdo je? Myslím jako z kolegů.
-Pojd'. -Počkej, není tady nikdo? -Není.
-Víš to určitě? -Jasně. Pojd'.
Počkej. Slyšela jsi to?
-Já dál nejdu. -To je Oskarův Ervínek.
-Jaký Ervínek? -Ervíne, zalez! To je kocour. Pojd'.
Ani ve snu by mě nenapadlo, že něco takového prožiju.
Já jsem tak šťastná, že jsme spolu sami.
-Líbí se ti u mě? -Jo, máš to hezké. Takové dětské.
Nevzala jsem si kalhotky, abys to neměl tak těžké, když jsem panna.
Tak, a ted' pojd'me, jo?
-Jsem tady. -Co chceš dělat?
Co to tady je? Co to má znamenat?
Kdo to je?
Promiňte, já jsem jenom...
-...na návštěvě. -Co tady chcete? -Tati!
-Co je? -Co mi to děláš? -Já?
Co sem furt lezeš? Všechno mi zkazíš.
-Už toho mám dost. -Dobrý den...
-Jdu z domu! -S ním?
Nikdy. S ním nikdy.
-S ním nikdy. -Stejně si ho musím vzít.
-Tohle do našeho domu? -Nestrkej mi do něj.
-Počkej. -Všechno mi kazíš.
-Na shledanou. -Kam jdete? -Ven. -Nech ho. Tati, já jdu taky.
-Počkej. -Pusť mě. -Ty zůstaneš. -Ne. Pusť mě.
-Zůstaneš tady. -Já už toho mám dost.
-Kolik je ti? -Co mi to...? Táto.
-Zůstaneš tady. -Já nechci být sama.
Pojd' dál.
Pojd'.
Dělej.
Vždyť je starý. Říkala jsem, že to je zbytečné.
Ať jde ta ženská pryč. Do prdele, vždyť vás cítí.
No jasně, už jdu. Vy tomu, chlapi, rozumíte nejlíp.
Jak se máš?
Co tady děláš?
Já tě nechci rušit, ale...
Ty se mnou nemluvíš? Ty se mnou opravdu nechceš mluvit?
Počkej.
Snad si nemusíme nic tajit, Lenko.
Já už stejně všechno vím.
Co?
Anna mi to řekla.
Jak to? Co?
-Anna mi řekla, že tě znásilnili. -No a...?
Já vím, že to je hrozné, ale já tě mám rád. Proč jsi mi to neřekla?
Já myslel, že před sebou nemáme tajnosti.
Nebud' smutná. Vždyť já už jsem ti to odpustil.
Ty jsi mi to odpustil?
Je to možné?
Ty jsi mi vážně odpustil, že mě znásilnili?
Prostě... Já se s tím dokážu nějak vyrovnat.
Ty jsi vážně tak velkorysý?
-Ale jim to nedaruju. -Jdi do prčic!
-Pojd' dál. -Anno, to je blbé.
-Když tady není Lenka, radši půjdu. -Ne, já jsem ráda, že jsi přišel.
-Já nevím. -Co?
Tak já se zuju.
-Pojd'. Odlož si. -Co ti ted' říkala?
Ona tady byla, ne? Jste nejlepší kamarádky, tak ti řekla, kam šla.
Já jsem za ní byl v práci a vůbec nerozumím, proč se k tomu takhle...
-Já nevím. -Počkej, co děláš? -Nic, toho si nevšímej.
Jak to bylo s Lenkou? Dej si ruce nahoru.
Protože já jsem jí říkal...
-Já tam nedosáhnu. -Ona mě vůbec nepochopila.
To je úplně... Nevím, nerozumím tomu.
-Co nevíš? Pozor. -Proč to rozepínáš?
Toho si nevšímej. Co je nového ve škole?
Ve škole to vůbec není, jak jsem si představoval.
Ježíši, ty máš zelené trenky?
To bylo řečí, ať jsme víc iniciativní. A ted', když jsme se nejvíc snažili...
Co děláš? Já nevím...
Ježíši, mně se nic nedaří. Já jsem tak smutný.
-Co je? -Počkej, co děláš? To je pošťák.
Vidíš, je to pošťák. Zvoní dvakrát.
Kde jsi? Vidělas to?
-Podívej. -Ten článek jsem psala já. Proč?
-To je ten chlap. -Kdo?
To je jeden z těch dvou, co mě znásilnili.
Dohnal? To mě podrž.
-Holka, to je ale blbý. -Proč? -To je poslanec, ten má imunitu.
-S tím nic neuděláme. -Hlavně to nikomu neříkej.
Michalovi ne.
Ahoj, Lenko. Ty mě tady hledáš?
Ne, co tady děláš?
On je z tebe strašně nešťastný, víš?
Ukaž. Tohle je ten chlapík. Ten jediný nám může pomoct od toho zlořádu.
Vždyť jsme se o tom bavili, že jo? Nad tím tvým článkem.
Lenko. Ty jsi blbec. Lenko!
-Miláčku. -Co se zase děje?
Musíš jít okamžitě k nám. Táta s tebou chce mluvit.
-Kdepak, tam už mě nikdo nedostane. -Počkej. Ale táta tomu uvěřil.
-Čemu? -Že spolu čekáme děťátko.
-Co to meleš? Vždyť jsi panna. -Právě. To je ten problém.
Musíme s tím něco udělat.
Promiňte, pane náměstku, ale máte tady někoho z hnutí Vše pro zdraví.
Já jsem vám říkal, že nechci být rušen. Pořád bude někdo otravovat.
Že já jsem to životní prostředí bral.
Když jsem byl na průmyslu, takové věci jsme vyřešili raz dva, Franto, vid'?
Ted' nevím, co jsem...
Jo... Kluci, v podstatě jsme domluvení. Já to pro vás mám.
Vem to k sobě, Karle, a dávejte na to pozor.
Všechno si to pohlídejte. Dneska na nikoho není spoleh.
-Pozdravuj Jiřinu. -Vyřídím. -Ahoj.
Promiňte, že ruším. Pane náměstku, vy jste jediný člověk, kterému můžu věřit.
Proč se neohlásíte?
Hnutí Vše pro zdraví do vás vkládá všechny své naděje.
-A zklamal jsem vás snad někdy? -Nevím.
Ještě nepadlo definitivní rozhodnutí, a před školou už se kácí stromy.
Dálnice, jak víte, naruší celou rekreační oblast. A ten billboard?
Vy jste chtěl povolit jeho stavbu na chráněném kopci!
Kdybych o tom mohl rozhodovat sám, bylo by to samozřejmě jednodušší,
ale jak vidíte,
Koho by zajímal nějaký kopeček?
Ale v tom případě bude nejspíš někoho zajímat tohle.
Moje snoubenka.
No... Pokud to ovšem považujete za svou prioritu,
tak bychom to samozřejmě mohli nějak zohlednit. To jistě.
Ty hajzle, já tě zabiju.
Počkejte.
Poslyšte.
Nejste to náhodou vy? To vy jste...
Vy jste...
To je ale návštěva. Blahopřeju k uzdravení, pane poslanče.
Už jsem měla strach, jestli se vám něco nestalo,
když to noviny tak rozmazávají. Ale co noviny nerozmazávají, že?
Petře! Jsem moc ráda, jak jste to tady s panem poslancem skouleli.
Skouleli? Co to melete?
Nechceš mi snad tvrdit, že to s těma nablblýma koulema je náhoda.
Tak je to asi nějaká predestinace budoucnosti.
Nemám náladu na tvoje pitomé fóry.
To je ovšem pofidérní situace, že se vám náš návrh nezamlouvá.
-Můj nastávající tchán, doktor Bach... -Cože?
...si totiž od naší spolupráce mnoho slibuje.
To nemyslíš vážně. On si bude brát mladou Bachovou?
Já o tom nic nevím.
Je sice trochu mladá, ale co se dá dělat, když si mě tolik žádá.
-Počkej, ale jak to jako... to...? -To už je pojištěné od dřívějška.
Ty bejku. To je paráda. Ty jsi dobrý. Tak to jsi za vodou.
-Jo. -A co já?
Musíš vykázat nějakou činnost za tu sumu, co jsi dostal, ne?
-Já nemůžu. -Jak to? -Frajer té holky mě vydírá.
-Podívej se, co mi přinesl za fotku. -To jsem si mohl myslet.
Nechceš ji zabít?
Haló.
Je tady někdo? Haló?
Michale!
Michale, kde jsi, jsem přepadená! Michale!
-Máš tady pušku? -Nemám, já se toho bojím.
Neřvi na celý les, nemusí to nikdo vědět.
Už je stejně pryč. A myslím, že po mně nešel.
-Půjdu se podívat dolů. -Ne!
Pojd' do postele, je mi zima a bojím se tu.
Co to je?
Pendrek.
Já jsem sem neměl chodit.
Petře.
-Tohle si kup. -Na co?
Když budeš denně trénovat, tak... rozumíš... pořád to bude fungovat.
Děláš si srandu? To si to budu skládat?
-Co myslíš, že dělám já? -Vždyť víš, co potřebuju, sakra.
-Můžu vám nějak pomoct, pánové? -Něco komického. Pro kamaráda.
Tak třeba...
Tohle.
Ukažte?
-To neznám. -To asi ne, že?
Ne, my potřebujeme něco na povzbuzení erekce.
Že mě to hned nenapadlo. Pánové, tady máme poslední výkřik.
To je vakuová pumpa.
Toto kolečko namažete lubrikačním gelem.
Vložíte penis, vyčerpáte vzduch a tím dojde ke ztopoření penisu.
Ovšem toto je model na větší penis.
Nechceš radši hormony? Ty ti udělají stejnou službu.
Hormony... lngrid mě vůbec nevzrušuje, chápeš to? Ona je úplně dětská.
Zkuste to. Uvidíte, že budete jako živý.
Budete vyvolávat dokonale tuhý dojem.
-Vzal jsem i ten jazýček. -Ježíšmarjá, proč?
Jazýček se nikdy neztratí.
A co teda s tím? Jak to mám udělat? Jak se to dělá?
Jak se to dělá? Namazals to?
-Čím? -Musíš to namazat.
Tady je želé, vem si to a pěkně to namaž.
Vždyť ti to všechno říkala.
To studí, ty vole.
-Tak to tam strč, ne? -Vždyť to tam je.
Pořádně, celého tam strč.
-To bude dobré. -Co když jí to bude divné?
Nebude, proč by jí to mělo být divné?
Když je panna, musí pochopit, že na to jdeme vědecky. Když je tak opožděná.
Vědecky? Vždyť tohle vůbec nebude fungovat.
Ale bude. Musíš pumpovat. Pumpuješ? Pumpuj.
Pořádně.
-Co je? -To je sranda.
Ono to funguje. To je sranda.
Kolik to stálo?
Já nevím. Nebylo to zase tak moc drahé.
Ježíšikriste.
To je sen.
Ještě se tomu směj, ty blbče.
-To je paráda. -A co když to nevydrží?
Vydrží, co by to nevydrželo? Bude tam tma, já půjdu s tebou
a kdyby... tak tě zaskočím.
-Máš to? -Jo.
-Neříkej, že tohle nepozná. -To je jedno. Prostě si sedneš a bude.
Pojd', už čeká. To bude dobré.
Už na nás čeká.
Ježíši. Co to...?
To jste vy, pane architekte?
Co to máte?
-Co to tady děláte? -Vypadněte, vy krávo!
-Nevidíte, že se tady rentgenuje? -Pardon, pane doktore, ale nesvítilo se.
Co se to tady děje?
-Já si musím... -Cherchez la femme.
Já si musím všechno dělat sama.
Nebyla tu lngrid?
lngrid!
lngrid.
Hledám lngrid.
Tady je náš ženich.
Přišel jsem vám vysvětlit, že lngrid...
-Co je s naší lngrid? -Že... to s ní...
-Co jste jí udělal? -Ale to ona... -Ale nic.
-Ne, to vlastně... -Pan náměstek nám sdělil,
že zítra bude důležitý mítink, kde se všechno rozhodne.
Tak ho nepropásněte.
Ale já jsem vám chtěl jen vysvětlit, že...
-Copak, Péťo? -Slova, slova, slova.
Důležitější jsou činy. Prosím tě, pojd' sem.
Já ti něco řeknu. Jestli ji neumlčíš, tak tě prásknu.
lngrid.
-lngrid, máš tady hosta. -Dávej si na mě pozor.
Jen pro ten dnešní den
stojí za to žít.
Vámi být okouzlen
a po ničem víc netoužit.
Nechtěj se ptát,
co bylo včera, bude zítra zas. Jen dnešek uchopit a pochopit,
že nejkrásnější den je dnešní den.
-lngrid. -Jdi pryč.
-Můžeš na chvíli přestat? lngrid. -Nech mě!
Ať mě nechá. Já se ho štítím.
Nesahej na ni.
Podrazáku. Já tě zabiju!
Prozrad'te prosím našim čtenářům, jak se cítíte v této nové roli.
Jdi s tím do prdele.
Péťo.
Péťo, to jsem já.
Tak se na mě podívej.
Mám pro tebe šťastnou zprávu.
Jo?
A jakou?
Budeme mít miminko.
A víš to jistě?
Ty nemáš radost?
Já myslela, že budeš mít radost.
Já myslela, že sis to přál.
Promiň, ale s takovou zprávou...
S tím se musím nějak vyrovnat.
Ještě že jste mi otevřel, jinak bych se dovnitř nedostal.
-My se přece už známe, ne? -Jo?
-Jedete se mnou? -Jo, jedu.
-Kam to bude? -Do třetího. -Do třetího?
Já do druhého.
-Bydlíte tady dlouho? -Ne, já tady nebydlím.
Já jenom, že máte klíče.
To víte, dneska si člověk musí dávat pozor. Promiňte.
To nic. Já tady mám snoubenku.
Tak nashle.
Lenko. Už se tím, prosím tě, netrap.
Byl jsem u toho Dohnala a pěkně jsem ho přitlačil ke zdi.
Dneska se na tom mítinku ukáže kdo s koho.
Nakonec se to ještě vyplatí, vid'?
Prosím tě, takhle jsem to vůbec nemyslel.
Proč ne? Co je jedno znásilnění proti zničené krajině?
-Lenko, nebud' taková. -Jaká?
Vždyť já se nakonec zasloužím o záchranu jednoho kopce.
Lenko, ty jsi opravdu úplně šílená.
Já si fakt myslím, že bude lepší, když na ten mítink nepůjdeš.
Anna sice říkala, že kdybys tam šla, byl by možná povolnější, ale...
-Ale? -Mohl by to třeba brát jako nátlak.
Copak, copak? Kdypak jsme se vykašlali na svoje zásady?
Jemu jsem to samozřejmě nezapomněl, ale...
Proč jsi to rovnou nenahlásila na policii?
-Protože jsem se bála. -A ty jsi věděla, že to byl poslanec?
Ne. Bála jsem se o tebe.
Že už mě nebudeš mít rád, že mě nebudeš chtít.
Tohle je přece hrozně sobecké hledisko. Tys to měla okamžitě nahlásit.
Uvědomuješ si, že se jim může dostat do rukou třeba nějaká školačka?
-Že v tom klidně můžou pokračovat? -Nemůžou. -Jak to víš?
Protože jsem je vykastrovala.
Jak vykastrovala?
Vykastrovala jsem je, aby v tom už nemohli pokračovat.
To není možné.
Ježíši, ona je kastrovala.
Můžeš mi říct, proč jsi to udělala? Jakým právem?
Protože jsou to zločinci. A zločin musí být potrestaný. Sám jsi to říkal.
-Ale na to je zákon, víš? -Jaký zákon?
Ty si myslíš, že se jim něco stane? Dneska?
Že by je odsoudili? Někdy? Vždyť je to poslanec.
Vážně myslíš, že by je odsoudili za to, že mi zkazili život?
Kde si myslíš, že žiješ? Máme snad právní stát!
To, co jsi udělala, je normální pomsta.
Ne, to je spravedlivý trest. Jasný a definitivní.
-Jo. Ale bez možnosti odvolání. -Bez kompromisu!
Já si myslela, že jsi taky takový.
Lenko, já tě opravdu nepoznávám.
Možná že už to nejsem já.
Chcete mě zabít?
To je opravdu otázka.
Já to nikomu neřeknu. Slibuju.
Ježíšmarjá. Pro mě je to vyřízená věc. Nemusíte se mě bát.
To je opravdu uklidňující.
A co ta novinářka? A co ten tvůj snoubenec?
Ježíši, ti jsou... To je v pořádku. Ti nemají zájmy, abych byla zavřená.
Myslíš?
To jim tak věříš?
l když spolu chrápou?
-Cože? -Ty to nevíš?
Ty svině.
Poslanec už je tady?
Co s tím děláš? Běž od toho. Dolů.
Už toho mám dost!
Proč toho kluka tak mlátíte?
Co je vám do toho? To je moje věc.
To se strašně mýlíte. To vůbec není vaše věc.
Je to snad vaše dítě? Starejte se sama o sebe a o svoje děcka, jo?
Jistě. Se svými dětmi si můžeme dělat, co chceme.
-Jo? -Co se stará? -Pane strážníku.
Tamhleta matka surově bije svoje dítě.
Zajistěte ji a postarejte se o kluka.
Co si to dovolujete? Já vím nejlíp, co mám dělat a co nemám.
Jo? Tak se hněte. Děti se přece nesmí týrat.
Prosím vás.
Podívejte se na ni.
-Lenko, co tady děláš? -Starám se o spravedlnost.
Taky jsem tě přišla podpořit. Ale jak vidím, ty už podporu nepotřebuješ.
-Vy spolu spíte? -Co to meleš?
Jde mi jen o pravdu. Myslela jsem, že tobě taky.
-O jakou pravdu ti jde? -O tu moji, samozřejmě.
Jedna je o tobě. Jedna je o tamhletom pánovi.
-Mlč, Lenko. Ty všechno zkazíš. -Proč? -Běž radši domů.
Proč? Sám jsi přece říkal, že moje přítomnost by mohla příznivě zapůsobit.
-Že by pan poslanec byl povolnější. -Lenko, uklidni se!
-Co se to tam děje? -Já nevím.
-Co ta ženská vykřikuje? -Udělej s tím něco.
-Co mám dělat, šéfe? -Zavolej doktora.
-A ty na mě nemluv. -Lenko, tohle nemá cenu.
-A co má cenu? Ty snad? -Nedělejte nám tady bordel.
-Lenko, tohle jsi opravdu přehnala. -Já? Ty to s ní přeháníš.
Ty jsi nenapravitelná provokatérka. Já se nedivím, že jsi takhle dopadla.
-Lenko, prosím tě, neblázni. -Lidi, nevěřte mu!
Nenechte se zblbnout. Ten je schopný všeho. Klidně i násilí.
-Je to násilník. -Vás jsem asi taky znásilnil, že?
-Ještě se ptej, ty kastráte. -No dovolte! Nechte toho!
On vás ten smích přejde, až zjistíte, že mu jde jen o jeho kariéru.
-Lidi, nevěřte mu. -Lenko, prosím tě, neblázni.
Postarej se o ni, ať tady nedělá cirkus.
To je on. To je ten druhý.
To je on!
Vážení přátelé.
Takové krásné odpoledne si nenecháme kazit nezodpovědnou osobou.
Vždyť je to zbytečné. Je to naprosto zbytečné.
-Věřte mi. -Jen ji tam vezměte.
Věřte mi, já mluvím pravdu. Jsou to lháři!
Pusťte mě. Jsou to lháři.
Pusťte mě!
Postarám se, aby tam zůstala co nejdéle.
Co blbneš, ty šašku?
Pojd'te, přátelé.
To byla teda soda.