HBO Films prezintă
În cele din urmă, ne vom aminti nu cuvintele dușmanilor,
ci tăcerea prietenilor noștri. Martin Luther King Junior.
De secole, Hutu, Tutsi și Twa din Rwanda
au împărtășit aceeași cultură, limbă și credință.
În 1916, Belgia a preluat controlul asupra Rwandei de la Germania,
instaurând un sistem colonial rigid
bazat pe segregare și exploatare rasială.
Propulsându-i pe Tutsi peste Hutu,
aceștia au dat naștere unui puternic resentiment în sânul majorității Hutu.
În 1959, belgienii au transferat controlul Rwandei majorității Hutu.
Odată cu independența au urmat decenii
de segregare instituțională și de masacre anti-Tutsi.
Sute de mii de Tutsi și Hutu moderați au fost forțați să plece în exil.
În 1988, unii din acești refugiați au pus bazele unei mișcări rebele
numită Frontul Patriotic Rwandez (F.P.R.), pentru a-și revendica patria.
În 1990, din baza sa din Uganda,
F.P.R. a lansat o ofensivă împotriva regimului Hutu,
oprită cu spijinul militar al armatelor franceză și belgiană.
Un ciclu fatal de războaie și masacre a continuat până în 1993,
când Națiunile Unite au negociat o împărțire a puterii între cele două părți.
Pentru a-și proteja puterea, extremiștii Hutu
s-au opus aplicării acordurilor,
punând la cale unul dintre cele mai terifiante genocide din istorie.
Când a început totul ?
Se spune: "Când Imana a creat acest pământ,
i-a plăcut atât de mult de acesta încât s-a întors aici în fiecare seară să se odihnească.
Când acest Paradis s-a transformat în Infern ?
Încă de la început, până și ocupația a fost o regretabilă neînțelegere.
Europa a dat pământul cuceritorilor săi,
iar Regele nu știa nimic de asta.
N-a fost niciodată vorba de civilizație, de trib sau de rasă.
Mereu a fost vorba de lăcomie, aroganță și putere.
Și când, în cele din urmă, am înțeles oroarea,
era prea târziu.
** CÂTEODATĂ, ÎN APRILIE **
Traducerea și adaptarea: gligac2002@yahoo.com
De la Kibuye, în Vest, la Kibungo, în Est,
oameni strânși la un loc, căutând cu miile refugiu în biserici,
spitale și școli.
Și când aceștia le găseau, bătrâni și bolnavi, femei și copii deopotrivă,
cu toții erau uciși.
Uciși deoarece cărțile lor de identitate arătau că sunt Tutsi...
... sau pentru că aveau părinți Tutsi...
... sau pentru că cineva avea impresia că seamănă cu un Tutsi.
Sau masacrați, ca mii de Hutu, pentru că i-au protejat pe Tutsi
sau au dezaprobat o politică
ce viza distrugerea oamenilor care, doar cu o zi în urmă
și de-a lungul anilor, au fost prietenii și vecinii lor.
E important ca lumea să știe că aceste masacre
n-au fost spontane sau accidentale.
Nu este un fenomen african, și niciodată nu trebuie privit astfel.
Am mai văzut asta în Europa industrializată, în Asia...
Trebuie să fim vigilenți pretutindeni în lume
și niciodată nu mai trebuie să fim timizi în fața probelor.
Ok. Sunt sigur că unii din voi au întrebări.
Da, Venancia...
D-le Augustin, dacă ne-am fi înrolat în armată înainte de genocid,
ar fi putut fi fost împiedicate aceste masacre ?
E ceva ce ține de trecut. Toate aceste orori aparțin trecutului.
Poate, dacă unii dintre noi ar fi fost mai curajoși.
Dacă lumea ne-ar fi acordat mai multă importanță.
Nu știu.
- Da, Albert. - Ce fel de soldat ați fost dvs ?
Unul foarte rău.
Iartă-mă, Venancia. Nu ți-am răspuns la întrebare.
Nu știu ce altceva puteam face.
Bun.
Da, din nou e aprilie.
În fiecare an, în aprilie, începe sezonul umed.
Și în fiecare an, în fiecare zi din aprilie,
un vid obsedant se lasă peste sufletele noastre.
În fiecare an, în aprilie,
îmi amintesc cât de fragilă este viața.
În fiecare an îmi amintesc cât de norocos ar trebui să mă simt pentru că sunt în viață.
În fiecare an, în aprilie, îmi amintesc...
"Dragul meu frate, sezonul umed a sosit.
Este din nou aprilie.
Câți ani au trecut de când n-am mai vorbit ?
Încă din închisoare îți scriu această scrisoare pe care o aștepți de mult timp.
Nu mă aștept la milă sau iubire.
Știu că în ciuda amărăciunii din viața ta,
ai găsit un motiv pentru care să trăiești.
Nu așa trebuia să se întâmple...
... războiul... masacrele...
Când, în cele din urmă, am realizat că am fost un actor în această tragedie,
am ales să nu trăiesc cu această povară.
Am crezut că moartea îmi va aduce liniștea.
Mă înșelasem.
Doar adevărul mă poate elibera de vină.
Dragă Augustin, trebuie să-ți spun ce s-a întâmplat copiilor și Jeanne-ei.
Vino în Tanzania. Nu-mi răspunde. Doar vino.
Al tău frate, Honoré."
Augustin ? Ar trebui să mergi.
Nu. S-a terminat. Ce rost are ?
- E fratele tău. - Nu e nimic pentru mine.
Vreau doar să am grijă de tine.
- Oh, chiar ? - Da.
Atunci, unde mi-e inelul ?
Oh... deci asta e ?
Văd că încă îl porți al tău.
Știi bine că nu pot.
- Jeanne e... - Cum ?
Termină.
Încă nu poți vorbi de asta, nu-i așa ?
Trebuie să mergi.
Nu atât pentru Honoré, cât mai ales pentru tine.
Tribunalul penal internațional pentru Rwanda
D-le Botera, ați fost arestat în mai 1997 pentru instigare la violență prin programul dvs radio.
Pe atunci, ați pledat nevinovat.
Astăzi doriți să vă schimbați poziția ?
Da.
Recunosc că emisiunile radiofonice făcute pentru RTLM erau criminale
și că mulți oameni au fost uciși din cauza lor.
Nu realizați ceea ce făceați în aprilie 1994 ?
Nu, nu în acel moment.
Puteți explica Instanței motivul schimbării atitudinii dvs ?
Am avut timp suficient să meditez la vinovăția mea, în închisoare...
în preajma altor rwandezi acuzați de aceeași crimă.
Am suferit o mulțime de presiuni.
- Presiuni din partea colegilor de celulă ? - Da. Presiuni pentru a păstra tăcerea.
I-ați putea identifica pe acești indivizi ?
Prefer să n-o fac. Acum nu mai contează.
Ceea ce vreau să spun este că mi-a luat timp să realizez
că acuzele ce mi se aduc sunt reale
și că ceea la ce am participat poartă numele de genocid.
Deci ați venit să acceptați evidența culpabilității dvs ?
Da, am realizat că eram vinovat.
Însă v-au luat doi ani să recunoașteți, în final, această vină. Corect ?
Da, e corect.
Ședința se suspendă și se reia luni dimineață, la 9:30.
Reamintesc acuzatului că se află sub jurământ.
Nu divulgați mărturia dvs nimănui.
CU 10 ANI ÎN URMĂ
Duke Ali ! Ali e aici !
Haide, să te aud !
Iar acum, vedeta noastră oratoare e aici.
În direct pentru dvs e d-l Honoré Botera,
aflat aici pentru a ne împărtăși una din poveștirile sale istorice populare,
în exclusivitate pentru "Radio Mille Collines".
Înainte de a-i da legătura, nu uitați:
Dintr-un gândac de bucătărie nu iese niciodată un fluture.
Dintr-un gândac mereu va ieși un gândac.
Fiți precauți. Sunt printre noi...
... acești "Inyenzi", diabolici.
Dragi ascultători, a fost celebrul DJ Max.
Ca de obicei, grăind adevăruri.
Acum, dragii mei ascultători...
... ieri vorbeam despre cum Bazungu, coloniștii germani și belgieni,
i-au ales pe invadatorii Tutsi ca cei mai la îndemână pentru treburile lor murdare.
Muncă forțată, creșterea impozitelor țăranilor săraci,
și loviturile de bici. Noi, Hutu, am putea uita vreodată loviturile de bici ?
Am putea... dragii mei ascultători ? Cred că nu.
Pentru că aceste răni nu se vor vindeca niciodată.
Zilele în care Regele Tutsi Mwami era impus populației Hutu au trecut.
Pentru că am jurat că nu-i vom mai lăsa niciodată să ne conducă. Niciodată.
Rămâneți pe frecvență, dragii mei ascultători, pentru mai multă muzică de la Radio...
RTLM, Kigali.
Haideți ! Haideți !
Mai tare ! Mai tare !
Hei, nu așa !
Forțe civile... la naiba !
Dacă forțele F.P.R. vin dinspre dealuri, o să-i omoare pe tipii ăștia. Hei !
Nu-mi vine să cred că-i antrenăm pe acești Interhamwe (miliție Hutu) să-i învingă pe rebeli.
Haide ! Haide !
Am auzit zvonuri. Există asasinate...
mici masacre, aici și pretutindeni în provincii.
Lucrurile se precipită.
Doar atât sunt... niște zvonuri.
Crezi că e o repetiție ?
Oficialii ăștia sunt aici pentru un nenorocit de spectacol, omule.
Hei, nu cu maceta !
Dă-mi asta.
Cam atât pentru azi, căpitane.
Membri ai forței civile de apărare,
predați armele ! Soldat !
Căpitane Muganza, dați asta șefului, pentru mine.
- Cărui șef ? - Colonelul Bagosora.
- Ce sunt ? - Liste.
Sunt liste de execuții.
Sunt nume și adrese.
Trădători... așa li se spune.
Sosesc liste din toate districtele.
Sunt Tutsi. Dar și Hutu.
Sunt profesori și doctori pe lista aia...
Oricine se consideră că refuză să se supună puterii Hutu se află pe acea listă !
Profesorii... profesorii își înregistrează elevii după etnie.
Pe mâine, și dă mai încet muzica.
- Ce puneați la cale ? - Nimic.
- Xavier tocmai pleca. - Haide, bea o bere cu noi.
- E meci de fotbal. - Nu pot. Am o întâlnire.
Ai grijă de tine.
Pa, Jeanne.
Te rog, spune-i Feliciei să vină să ne viziteze.
- Augustin, ce se întâmplă ? - Mamă...
Yves André iarăși m-a înjurat.
Nu-i adevărat, mamă. Jur. Era o glumă.
- Minte. A spus "la dracu". - Marcus, te rog, aud asta toată ziua.
Deci e adevărat, nu ?
Știam că n-ar fi trebuit să te ascult.
Ar fi trebuit demult să plecăm în Kenya sau Senegal...
Sunt militar.
Asta-i casa noastră.
Sigur, dar spune-mi... cum pot să numesc asta casă din moment ce trăiesc mereu cu frică, Augustin ?
Mi-am pierdut deja cea mai mare parte a familiei în 1992.
- Am rămas doar noi, acum. - Nu pot lăsa totul baltă, așa, și să fug !
- Ce să fac, să abandonez totul ? - Ar fi trebuit să o aducem pe Anne-Marie aici.
Anne-Marie e mai în siguranță la țară decât aici, în Kigali.
Haide, trezește-te !
Nimeni nu e în siguranță în țara asta.
Ai văzut cele 10 porunci Bahutu (Hutu) ?
Cineva le-a pus pe biroul meu, astăzi, la spital.
Au subliniat chiar numărul 7.
"Forțele armate rwandeze trebuie să fie formate exclusiv din Hutu."
"Nici un membru al armatei nu se poate căsători cu o Tutsi".
Jeanne.
E vorba de viața copiilor noștri.
- Dacă se întâmplă ceva, ne vor lăsa să murim cu toții. - Bine, Jeanne.
Lasă-mă doar să găsesc o soluție. Ce-ar fi să o suni pe Anne-Marie să-i spui să fie pregătită ?
- Unchiule ! - Hei, Marcus !
E fratele tău. Îmi cer scuze, azi n-am nici un chef.
Augustin, e o țară mică iar veștile zboară repede.
- Acum crezi că m-am alăturat rebelilor ? - Bineînțeles că nu.
- Dar trebuie să fi spus sau făcut ceva... - Fac ce am făcut dintotdeauna...
- S-ar putea să nu fie de ajuns. Trebuie să fii de partea bună. - Și care e aceea ?
"Puterea Hutu peste tot" ? Oamenii tăi vor duce țara asta la pierzanie.
Crezi că acordul de la Arusha ne va rezolva toate problemele ? Asta crezi ?
Dacă acest acord se pune în practică,
probabil îmi voi pierde slujba în favoarea unui Tutsi. Orice aș alege, o încurc.
De asta noi suntem împotriva acordului.
Pentru ca Hutu prea zeloși ca tine să nu trebuiască să fie dați la o parte de nimeni.
Nu, pentru tine e vorba de putere ! De câștigarea puterii !
Augustin, acordurile au fost îngropate.
Președintele a făcut prea multe concesii sub presiunea internațională.
Dacă chiar vrei să știi, dragul meu frate, asta e o greșeală fatală.
- Honoré, vorbești de o lovitură de stat ? - Augustin, e război !
Ascultă, frățioare. Fiecare război își are regulile sale.
Nu putem justifica masacrarea unor oameni nevinovați.
Prietenii tăi extremiști vor târî țara asta în infern.
Complex militar rwandez
Datorită ajutorului prietenilor noștri francezi, avem arme Kalashnikov din Albania,
Uzi israeliene, grenade cehe,
puști M-16 din SUA, arme și muniție din Egipt.
Căpitane Muganza, dă-mi o mână de ajutor, te rog.
- Macete ? - Da, căpitane... din China.
E vreo problemă ?
- Asta nu era inclus în manifestul nostru. - Și ce-i cu asta ?
Sunt aici. Și avem o mulțime de agricultori care trebuie să se apuce de lucru.
Poporul nostru trebuie să se pună pe lucru.
Căpitane...
Președintele nostru s-a înmuiat...
... făcând jocul "Inyenzi"-lor ! (N.T.:"gândaci de bucătărie", porecla Tutsi)
Acordurile vor fi sfârșitul nostru !
Ne numesc extremiști pentru că nu vrem să acceptam dictatele lor ?
Să reacționăm ! Puterea !
Tensiunea a escaladat în Rwanda, în ciuda prezenței Națiunilor Unite...
... există semne cum că armistițiul existent între guvernul Hutu din Rwanda
și forțele rebele Tutsi, majoritare, ale Frontului Patriotic Rwandez,
sau F.P.R., e pe punctul de a eșua.
Trimisul special, vice-secretarul de stat Prudence Bushnell,
s-a deplasat în Rwanda acum două săptămâni,
într-un ultim efort de a-l convinge pe președintele Habyarimana să aplice acordurile.
Un acord care, conform acestora, dă o putere prea mare Tutsi și F.P.R..
Ar putea fi, de asemenea, ultima șansă pentru menținerea păcii.
Și acum...
la culcare.
În regulă, haideți, băieți, stingerea !
Mamă...
Da ?
De ce ne spun "gândaci de bucătărie" ?
Pentru că nu știu altceva să spună, dragule.
Noapte bună.
Tată ?
Noi ce suntem ? Hutu sau Tutsi ?
N-ai înțeles nimic ? Tata e Hutu, mama e Tutsi.
E-n regulă, Yves André. Are dreptul să întrebe.
Eu sunt Hutu, deci tu ești Hutu.
În tradiția noastră, originea tatălui e cea care contează.
Deci, când voi fi mare, pe cartea mea de identitate va scrie "Hutu" ?
Da. Dar într-o zi, sper că acolo va fi scris "rwandez".
Bine. E timpul de culcare. Noapte bună.
Vise plăcute.
Ce jucător ! Ce meci !
Iată-l ! Și... gol !
Gol pentru Zambia !
Nu văd nimic.
Augustin.
Tocmai au anunțat că avionul președintelui a fost doborât.
Împachetează câteva lucruri pentru copii.
Trebuie să părăsim Kigali în seara asta.
Cerem poporului rwandez să nu cadă victimă acestei teribile tragedii.
Solicităm forțelor armate să rămână vigilente și să asigure securitatea tuturor.
Știți cine sunt ?
- Taci și mișcă ! - Nu merg niciunde !
Augustin, nu dau de Anne-Marie la telefon.
Mai încearcă.
- Cine-i acolo ? - Eu sunt, Xavier.
Augustin, e oribil ! Împușcă pe toată lumea. Sunt cadavre pe stradă.
Eu și cu Felicie am fost să căutăm ceva de mâncare la restaurantul lui Lando,
când am auzit explozia.
Umblă din casă în casă, obligându-i pe oameni să iasă afară.
- Augustin, să mergem ! - Nu. Sunt filtre peste tot.
- Dacă plecăm, ar însemna să ne băgăm în gura lupului. - Și aici, unde crezi că suntem ?
- Nu putem rămâne captivi în Kigali ! - Cel puțin Națiunile Unite sunt aici. Poate...
- Stăm în bătaia focului ! - Să mergem !
Pune-ți asta.
D-le Vilbur, nevasta și copiii s-ar simți mai în siguranță în casa dvs.
Ar însemna să risc viața propriei mele familii. Trebuie să vă cer să plecați.
- D-le Vilbur, vă rog. Doar o noapte. - Nu.
Măcar... adăpostiți copiii și femeile.
Copiii și femeile. O singură noapte.
Asta-i tot ce ai ?
Alo ? Da.
Trebuie să mă ajuți. E a 5-a oară când sun.
Trebuie să dau de Anne-Marie. Da, sunt tatăl ei.
Aș putea vorbi cu preotul superior ?
Îmi pare rău, nu vă pot ajuta.
Mi-au închis.
Corpul lui Kurt Cobain a fost găsit
într-un garaj, în apropierea casei sale din Seattle,
acesta trăgându-și, aparent, un glonte în cap.
... șase "homeruns-uri" consecutive în a șasea repriză...
Washington D.C., Departamentul de Stat
- Lionel, îți mulțumesc că ai venit. Îmi pare rău. - Bună.
Ce ai aflat din sursele tale ?
- Serviciile noastre n-au nimic. - Nici noi nu avem nimic.
Încă e noapte acolo, așa că nimeni nu știe ce se întâmplă cu adevărat.
Tot ce știm cu certitudine e că un avion a fost doborât și președintele Rwandei e mort.
La fel și președintele statului Burundi.
După părerea ta, cine crezi că a doborât avionul ?
Ar putea fi oricine. Rebeli, extremiști Hutu, mercenari francezi.
Garda prezidențială nu lasă pe nimeni să se apropie de locul prăbușirii.
Sunt, fără îndoială, cei care l-au doborât.
Știrile de noapte de la NBC, prezentate de Brian Williams.
Bună seara. În această seară se dau lupte în micuțul stat african Rwanda,
și sporește îngrijorarea cu privire la evacuarea americanilor și a altor străini...
... masacre și jafuri au fost comise în urma unei suspecte prăbușiri a avionului...
Miniștri guvernului au fost răpiți...
... ca presa și Națiunile Unite să nu se amestece în acest război.
Ceea ce pune Națiunile Unite într-o ipostază delicată.
Preluăm noi securitatea primului ministru !
- Cinci oameni la pământ ! - Vă escortăm înapoi la Cartierul General al ONU.
Nici nu încape în discuție. Trebuie să vorbesc cu un ofițer.
Eu sunt acela ! Lăsați armele jos sau vă curățăm !
Cinci oameni doborâți ! Repet, cinci oameni doborâți !
- Nu știm unde ne vor duce. - Avem nevoie de întăriri, acum !
Nu înțelegi ? Vom fi linșați ! Terminat !
Gura !
Știm că primul ministru e aici !
Sunt aici.
- Veniți cu noi, doamnă. - Du-mă la superiorul tău.
Însă vă rog, lăsați-i pe copiii mei în pace.
Termină cu prostiile !
Scoateți-i pe toți afară !
ZIUA 1
8.000 de persoane masacrate
E aici, ți-am zis, numărul 82.
- Cine e ? - Căpitanul Muganza ?
- Cine întreabă ? - Bună ziua, căpitane.
Noi asigurăm securitatea cartierului.
- Cartierul ăsta e în siguranță. - Desigur... Vreți să deschideți poarta ?
Dacă ne arătați cartea de identitate
și cea a celorlalți din casă, ne vedem de drum.
- Nu am decât legitimația de serviciu. - E insuficientă, căpitane.
Vrem să vedem cartea ta de identitate.
- Păi, lasă-mă să mă duc în casă... - Stai.
Căutați în casă.
Uitați-vă acolo.
Ce-i asta ? Căutați în toată casa.
Ascultă, Muganza... Ești din Gitarama ?
Tatăl meu a fost om de afaceri.
- Un om de afaceri Hutu. - Știu.
Am fost la școală cu vărul tău, François.
Și, de asemenea, știu că te-ai însurat cu o Tutsi.
Nimeni ! Dar am găsit bani !
Poți să continui să joci teatru pentru încă puțin timp.
Dar dacă mă întorc înapoi și încă ești aici...
nu am de ales.
Să mergem. Mai verificați o dată lista.
Bună ziua ! Avem nevoie de întăriri !
Cimitirele nu sunt încă pline !
Îi căutăm pe Faustin Sano și Gérard Gakwaya.
Se află în împrejurimile lui Munini. Nu-i lăsați să scape !
Sunteți pe Radio RTLM. Nu lăsați barajul fără supraveghere.
Pe aici !
Anne-Marie ?
- Anne-Marie, mă auzi ? - Da. Ce faci, tată ?
- Sunt bine. - Și mama ?
E la vecini... cu frații tăi.
Mi-e frică.
Aud focuri de armă.
Nu... Ești în siguranță acolo. Ești într-o școală catolică. Nimeni nu poate intra acolo.
Tată, trebuie să te las. Celelalte fete își așteaptă rândul la telefon.
Bine.
- Știi că te iubesc. - Și eu te iubesc, tată.
- Pa. - Pa.
Școala Sfânta-Maria, 150 km vest de Kigali
Fetelor... liniștiți-vă.
Vă rog, fiecare din voi să meargă în dormitor.
Mergeți toate în dormitor. Vă rog, repede...
- Repede. - Trebuie să vorbesc cu tine.
Îmi pare rău, părinte, avem o școală de fete îngrozite.
Martine.
E o situație foarte delicată, însă noi trebuie să ne facem datoria.
Nu putem adăposti rebeli. Trebuie să-i predăm.
Părinte, aici nu sunt rebeli.
Acestea sunt fete. Fete pe care le-ai crescut ca pe propriile tale fiice.
- Acum vrei să le dai afară ? - Ce pot să fac, copila mea ?
Nu le putem proteja pe toate.
Nu sunt în măsură să schimb această situație.
Trebuie să ne rugăm.
Nu ne dorim un alt Mogadiscio, nu ne dorim să ne vedem băieții târâți goi pe străzi.
Congresul și Pentagonul nu doresc asta, președintele...
Domnule, au trecut doar 48 de ore și deja 10.000 de femei și copii au fost omorâți.
Nu-i omoară doar pe Tutsi, ci-i vizează și pe Hutu moderați.
- Prudence, care e interesul nostru vital în Rwanda ? - Dacă e o criză acolo, ar putea destabiliza întreaga regiune.
Îmi permiteți ?
Știu că este o tragedie umană.
Poftiți. "Dacă se declanșează masacrele în Rwanda, cel mai optimist scenariu estimează 20.000 de morți,
și cel mai pesimist - 500.000".
Era 25 ianuarie 1994. Un raport C.I.A. Cu numai 9 săptămâni în urmă.
Nu mai vreau să vorbesc despre nici un raport C.I.A. din nou.
De la prăbușirea avionului prezidențial,
situația din Rwanda a devenit, brusc, instabilă.
Tocmai am vorbit cu ambasadorul,
care a raportat că luptele opun forțele militare rwandeze
Frontului Patriotic Rwandez.
Există vreun american rănit sau au devenit ei o țintă ?
Nu, americanii nu sunt o potențială țintă.
Suntem îngrijorați pentru cei aproximativ 255 de americani aflați în regiune.
Dar comunitatea internațională ? Belgienii, francezii ? Câți pot fi evacuați ?
Să plasez totul în context. Există lupte și haos.
Nu există noțiuni ca "zi" sau "oră".
Încercăm să asigurăm securitatea tuturor cetățenilor americani.
Sunteți satisfăcută de protecția pe care armata rwandeză o oferă cetățenilor americani ?
Repet, forțele militare rwandeze se află în mijlocul schimburilor de focuri
cu Frontul Patriotic Rwandez sau F.P.R..
În acest moment, în fruntea listei lor de priorități nu se află grija pentru cetățenii americani.
Forțele rebele... sunt "Tutu" sau "Hutsi" ?
- Hutu și Tutsi. - Care dintre ei sunt "băieții buni" ?
Bună ziua, dragi ascultători.
ZIUA 3
30.000 de persoane masacrate
Să aveți spirit războinic... Această luptă va fi ultima...
- Salut. - Eu sunt.
Augustin... Pentru numele lui Dumnezeu, am încercat să te sun.
Liniile sunt blocate. Ascultă, am nevoie de ajutorul tău.
Sunt blocat aici cu Xavier. Jeanne și copiii sunt la vecinii belgieni.
Trebuie să-i scot din oraș.
Trebuie să-ți faci griji pentru tine, frate.
Știi că ți-am găsit numele pe listă, ca simpatizant Tutsi ?
Am aruncat-o, dar nu va ține mult timp.
Ar trebui să fii fericit că-ți salvez pielea.
- Și familia mea ? - Eu sunt familia ta.
Mai mult nu pot să fac. Te-am avertizat.
Știu, știu. Aveai dreptate.
Bineînțeles c-aveam dreptate. Deci, ce vrei ?
- Descurcă-te cu ai tăi Tutsi, omule. - Honoré...
Ascultă, te implor...
ia-mi familia... Jeanne... pe Jeanne și pe băieți la hotelul "Mille Collines".
Vor fi în siguranță acolo. Poți să treci de punctele de control. Oamenii te știu.
Nu-mi place. N-am încredere în el. Nici măcar nu suntem siguri că va veni.
E fratele meu.
Pune-ți asta.
Dacă reușesc sa te duc pe tine și pe băieți la hotelul "Mille Collines", veți fi în siguranță.
Iar Anne-Marie va fi în siguranță la școală.
Vom fi toți în siguranță.
Nu știu ce altceva am putea face.
- Unde sunt ? Trebuie să plecăm acum ! - Frate...
Ascultă, gărzile sunt serios amețite din cauza băuturii la posturile de control.
- Cine-i asta ? - Felicie, logodnica lui Xavier.
- Ai spus soția și copiii. - Face parte din familie.
Bănuiesc că și ea e o Tutsi...
- Haideți, băieți, urcați în mașină. - Nu l-am întrebat niciodată.
Ce ?
Honoré refuză să o ia pe Felicie.
- Dacă eu sunt problema... - Toată lumea pleacă.
- Ascultă, Augustin... - Felicie, treci în mașină.
- Și tu, Augustin. Să mergem. - Dragă, eu rămân.
- Ce tot spui ? - Ne întâlnim mai târziu.
- Trebuie să plecăm. - Augustin, treci în mașină !
Nu pot.
Augustin, spune-i.
- Jeanne, ascultă-mă. - Nu plec niciunde fără...
- Ascultă-mă. - Jeanne, numele lui era pe o listă.
Dumnezeule !
Nu !
Nu-ți fă griji pentru mine.
- Augustin, trebuie să plece. - Te rog, Augustin.
Nu, nu... trebuie să urci înapoi în mașină.
- Dacă ți se întâmplă ceva... - Nu.
- Va fi bine. - Tată, nu vrem să mergem.
Treci în mașină, bine ?
- Haideți ! - Augustin, trebuie să plecăm !
Trebuie să urci în mașină.
Haideți, băieți, urcați în mașină.
Știu.
Bine. Du-te.
Du-te.
Tata va fi bine. Sunt soldat !
Salut, șefu' !
Salut, omule.
- Ce mai faci ? - Bine, șefu'.
- Ce faci ? - Să nu ne jucăm cu diavolul.
- Credeam că te cunoaște toată lumea. - Nu sunt singurul.
- Salut, șefu' ! - E tipul de la RTLM.
- La naiba ! - Ce ?
E nou.
Oprește mașina !
Coborâți.
Actele.
Ziarist ?
Da. Lucrez pentru Radio RTLM.
În regulă, puteți trece.
Da...
Ei cine sunt ?
Soția, sora sa și copiii.
Actele voastre.
Oh, sunt atât de proastă ! Tocmai am fost la supermarket și le-am lăsat acasă.
Ne grăbeam atât de tare din cauza copiilor și a stării excepționale...
Fiți înțelegător, bine ?
Hei, șefu' ! Avem o problemă. Persoanele din jeep...
Ce se întâmplă ?
Ar trebui să aruncați o privire.
Toată lumea afară.
Ascultați...
Sunt membru al Partidului. Am dreptul s-o conduc pe această femeie să facă cumpărături.
Ascultați... lăsați-mă să-l sun pe colonelul Sotori... Lămurește el problema...
- Nu e de bine. - Ce nu e de bine, mamă ?
Nimic. Nu vreau decât ca unchiul tău să se grăbească.
Da, Amakuru, Honoré Botera la telefon.
Sunt la punctul de control de la strada spitalului.
Nu, domnule. Nu mă lasă să trec.
Da, domnule.
E familia mea.
Da, domnule.
Bineînțeles, domnule. Știți că lucrez pentru Partid. Bineînțeles, mereu pentru cauză.
Vrea să-ți vorbească.
Da, domnule. Bine, domnule.
Bine... blocați ușile !
Stați jos !
Terminați !
Să ne ocupăm de șerpi.
Arusha, aprilie 2004
Centrul de detenție al Națiunilor Unite
- Numele ? - Augustin Muganza.
- Numele deținutului ? - Botera.
Vine imediat.
- Nu, nu pot. - Mă scuzați ?
Credeam că... Nu, nu pot.
Tocmai sosește. De ce nu i-o spuneți direct lui ?
Vizita i-ar prii.
Nu. Vă rog să-i spuneți că a trebuit să plec de urgență.
Îmi pare rău.
Fii tare...
Fii tare, să ai curaj...
La naiba !
Trăiasca oamenii lui Gikondo. Dar nu vă risipiți gloanțele...
Tăiați-le cu macetele...
Ai reușit să faci chestia aia să meargă ?
Da.
Care-i problema ?
Am văzut un camion militar îndreptându-se spre Școala Franceză.
Trebuie că-i adună pe oameni pentru o evacuare, ca în '92.
Dacă putem ajunge acolo, avem o șansă.
- Sunt prea multe puncte de control. - Nu, nu e atât de departe.
E la celălalt capăt al lumii, Augustin.
Eu zic să rămânem doar ascunși.
Acest... lucru nu poate dura o veșnicie.
Ți-au pomenit numele la radio.
Mi-ai auzit numele la radio ?
Uite, am putea trece de punctele de control.
Nu sunt soldați profesioniști.
N-avem de ales.
Fiu de târfă nenorocit !
Dumnezeule !
E goală !
Punctul de control din stânga... Par beți.
O facem ?
Să-i dăm drumul !
S-o împingem.
Opriți-i !
Dumnezeule !
Școala Franceză Saint-Exupéry
- Împușcă-mă ! - Înapoi ! Nu puteți intra !
Împușcă-mă ! Nu vreau să mor de macetă !
Te rog, împușcă-mă cu gloanțele Națiunilor Unite !
De ce nu putem intra acolo ?
Te rog, ia copilul cu tine !
Avem... avem ordine !
Mișcă, mișcă ! Treci în mașină !
- Ieșiți din mașină ! - Suntem cu convoiul !
Toată lumea afară ! Toată lumea afară !
Arătați-mi actele !
Hei, hei, hei, cu calm... cu calm.
Suntem cu convoiul.
Întrebați-l pe ofițer și vă va spune el.
Îndepărtați obstacolele, trebuie să plecăm.
Hei, locotenente !
Vă rog, locotenente. Nu vrea să creadă că suntem cu voi. Facem parte din același convoi.
- Ce vrei să spui ? - E cu voi ?
- Același convoi... - Taci !
... și lasă-l pe alb să vorbească.
- Oamenii ăștia sunt cu voi ? - Convoiul nostru sunt jeep-urile și camioanele.
Îmi pare rău, am ordine. Doar expatriații...
Dă-i drumul, dă-i drumul ! Îndepărtează chestia aia !
Rwanda a fost o țară în care curgea numai lapte și miere
înainte ca acești paraziți să răspândească violența în sânul ei...
... însă vom învinge.
Xavier Muyango ?
Cine e Xavier Muyango ?
Eu sunt.
Nu ești trădătorul, acel Xavier Muyango despre care am auzit la radio ?
Nu știu la ce te referi.
Alătură-te acelui grup.
Restul, dispăreți ! Dispăreți !
Ce-i cu tine ? Ai uitat ceva ?
Vorbesc eu pentru omul ăsta.
- E loial, e un bun soldat. - Armata mustește de trădători.
Atunci îl voi duce personal la cartierul general.
Vrei să ne ajuți ?
Ascultați...
- Dați-i o macetă. - Nu.
Nu irosim gloanțele pentru gândaci trădători.
Augustin...
Spune-i Feliciei...
... că o iubesc.
Augustin, nu !
Nu fă asta !
Xavier... Xavier...
... Muyango.
Muyango, în picioare !
Haide, să mergem.
Să mergem. Nu folosește la nimic.
Nu folosește la nimic ! E mort !
Colonel Bagosora, aici e vice-secretara de stat Bushnell.
D-nă Bushnell, ce surpriză plăcută !
Regret că nu ne-am întâlnit în timpul ultimei dvs vizite în Kigali.
D-le, v-am sunat ca să vă atragem atenția că privim situația cu multă seriozitate.
Președintele Clinton este foarte preocupat.
Ce drăguț din partea președintelui să se gândească la mine...
Am primit rapoarte care indică...
Rapoartele ONU sunt extrem de exagerate. Au fost câteva probleme,
și, normal, trebuie să ne apărăm populația.
Trebuie să acționați în sensul schimbării cursului evenimentelor.
Dar rebelii sunt cei ce ne atacă. Iar populația s-a ridicat pentru a se apăra.