307 тръгва от "Крески" и "Пайн". - Д4, 17...
307 до 309. Възрастен бял мъж...
Мамка му!
Централа, един ме удари и избяга.
Син микробус. На ъгъла на "Райлин" и "Крески".
Изпращам патрулка да му пресече пътя.
Отклонете го към "Вашингтон".
Всички екипи да се насочат към "Вашингтон".
Движи се на изток по "Вашингтон".
Пресича "Джаксън". Всички екипи към "Магнолия".
Идеално!
Вън от микробуса! - Вероятна бомбена заплаха.
Централа, веднага изпратете сапьорите!
Господине, стойте, може да има бомба. - Майната й!
Кучият син ми съсипа колата. Ей, ти! Излез от микробуса!
Да ти виждам ръцете!
На земята!
АЛ ПАЧИНО
БЕСЕНИЦА (2017)
Участват още: КАРЛ ЪРБАН
БРИТАНИ СНОУ
ДЖО АНДЕРСЪН
САРА ШАХИ и други
музика ФРЕДЕРИК ВИДМАН
оператор ЛАРИ БЛАНФОРД
сценаристи МАЙКЪЛ КЕЙСИ и ЧАРЛЗ ХЪТИНГЪР
режисьор ДЖОНИ МАРТИН
ЕДНА ГОДИНА ПО-КЪСНО
Аз съм Кристи Дейвис. Благодаря ви, че се съгласихте, инспекторе.
Началникът ми заяви в прав текст, че нямам избор.
Явно аз изтеглих късата клечка.
Е, каква е целта на посещението ви?
С напрежението между цивилни и полицейски служители напоследък,
целта ми е да разбера от първа ръка какво е да си полицай в Америка днес.
Не искам да взимам страна, а да напиша истината по темата.
Реших, че родният ми град е... - Чуйте ме...
Сигурно тези глупости изглеждат добре на хартия.
Но ако искате да съм откровен с вас, бъдете откровена и вие.
Имам си причини, инспекторе.
Как се сдобихте с този белег?
Да си разследващ журналист, не означава само награди и отличия.
Понякога откриването на истината...
оставя белези.
Може ли да ви снимам за интервюто? - Разбира се.
Харесвате ли работата си, инспектор Руни?
Предполагам, че става.
Но преди ми харесваше повече.
А вие харесвате ли вашата?
Да, харесвам я.
Градът много се е променил, откакто заминах.
Да, много.
Преди тук имаше само ферми. Сега навсякъде строят високи сгради.
Това е Америка.
До всички, код 10-54, училище "Банкрофт".
Вие ли дойдохте първи? - Да, никой не е влизал или излизал.
Стойте тук. - Може ли...
Сър, подкреплението е на път.
Полиция! Да видя ръцете ви!
Това манекени ли са?
Какво правите, по дяволите? Едва не ви застрелях.
Полицаят, при когото ме оставихте, отиде на задния вход и...
Казах ви да стоите отвън. - Вижте, вашият капитан се съгласи,
а аз не съм дошла да стоя отстрани.
Така че съжалявам, но идвам с вас.
Добре.
Играта "Бесеница".
Два манекена играят играта.
925 е номерът на значката ви.
Имам добра памет за числа. Запомних го.
Чий е другият номер?
Да...
Здравей. - Здрасти.
Щом се пенсионират, повечето хора ходят за риба, Арчър.
Така ли? Хората не ходят за риба, когато се пенсионират.
Не. Всъщност си губят времето, докато чакат
да им дадат пенсионните чекове, а после се чудят:
"Какво се е случи с живота ми?"
Още решаваш кръстословици, а? - Че защо не?
Решаваш ги на латински? - Ами, да. Бях иподякон.
Като малък. От там научих латински.
Станеш ли иподякон, такъв си завинаги.
Много смешно. Не бях се замислял.
Ти как си? - Бива.
Изглеждаш много добре. - Да, ти също.
В добра форма си. Спортуваш ли?
Дали спортувам?
Значи, това било? 36 години работа в отдел "Убийства"
и накрая киснеш пред долнопробен бар и решаваш кръстословици.
Това разстройва ли те по някакъв начин?
Не ме разстройва. - Аз съм доволен. Наблюдавам света.
Защото никога не спя.
Да.
И аз не мога да спя.
Така ли? Ще дрънкаме ли още глупости, или ще ми кажеш какво те мъчи?
Намерихме тяло пред училището. Жена на около 28-29 години.
Обесена, с изрязано "О" на нея.
Почти идеален кръг. Отделил е доста време да го направи.
Изложил я е на показ. За нас.
За нас ли?
Номерата на значките ни бяха издълбани върху бюро на местопрестъплението.
Наистина ли? - И още как.
Аутопсията е тази сутрин. Защо не дойдеш
да хвърлиш един поглед на жертвата, на снимките?
Да видим дали ще разбереш защо убиецът ни предизвиква.
Напомня ли ти за нещо? - Не мисля. Поне това...
Не ти ли е познато? - Има различен почерк.
Сладкарничката за понички отвори. Хайде, аз черпя.
Безплатни понички! - Ти плати миналия път.
Връхната точка на деня ми.
Е, отнема малко време да свикнеш. Местната полиция не е като ФБР.
Някои бивши колеги заявиха, че съм луд да се връщам тук.
В техните очи това е понижение.
Но за мен е все едно. Нали пак хващам лошите.
Защо се върнахте?
По лични причини.
Вижте, нека говорим за работата, става ли?
Опитвам се да придобия представа кой сте.
Читателите са по-съпричастни към личните истории на хората.
Да, сигурно е така.
Няма информация. - Да не би да досаждам?
Съжалявам, няма информация. - Обади се, когато разбереш,
че случилото се с жена ми е приоритет, задник.
Г-це Дейвис.
Надявам се, че моят инспектор ви е предоставил всичко нужно.
О, да. Като сиамски близнаци сме.
Г-це Дейвис, само искам да ви напомня
че тялото, което видяхте, е било личност.
Със семейство, приятели, личен живот.
Вярвам, че ще се отнесете към видяното с цялата си чувствителност.
Определено. - Кметът може да се е съгласил
да ви предостави пълен достъп, но аз не съм.
Ако пуснете нещо,
което би навредило на работата на инспекторите ми по случая,
ще ви изправя пред съда. Напълно ясна ли съм?
Да.
"Да, капитане". - Да, капитане.
Бихте ли ни извинили? - Благодаря ви.
Да поговорим за Арчър.
Ехо. Има ли някого вкъщи?
Знаеш ли, повечето хора ходят за риба.
Руни вече се пробва с тази шега. - По дяволите!
И неговата не мина. Здравей, радвам се да те видя.
Като в доброто старо време. - Липсваха ми прегръдките ти.
Извинете. - Пресата да не ми се мотае в краката.
При предишния случай с намеса на папараци изчезнаха доказателства.
Сър, номинирана съм за Пулицър". - Арчър.
Да. - Разпознаваш ли я?
Не.
Кери Купър, на 44. Учителка по чужди езици. Няма досие.
Родителите й са я обявили за изчезнала преди три дни.
Аби, ти какво ще кажеш?
Причината за смъртта е задушаване, което не е изненадващо.
Време на настъпване на смъртта?
Тялото беше още топло, когато го докараха.
Смъртта е настъпила между 22:30 ч. и полунощ.
И мога да кажа, че още е била жива, когато е направено това.
Виждате ли неравномерните следи?
Съпротивлявала се е.
Имаш ли представа какво е използвано? - Голям нож. Може би макетен?
Не мога да съм сигурна, докато не го сравня.
И още нещо, изглежда, че после убиецът я е преоблякъл.
Прецизно. Целенасочено. - Освен това...
явно тя често е била в спешното.
Имала е счупен таз и няколко счупвания на ребрата.
Зараснали са, но всички са съвсем от скоро.
Какво мислиш? Домашно насилие?
Ами... може би.
А тези контузии тук? - От силни удари по главата са.
Вероятно с тях убиецът е проснал г-ца Купър в безсъзнание.
Добре. Благодаря ти, Аби. - Няма защо.
Явно е била страстна пушачка. - Гаден навик.
И какво точно търсите?
Ами... не съм много сигурен.
Просто оглеждаме.
Гледай ти...
Вижте какво намерих.
Джоуи Труман.
Родителите й казаха, че е излязла на среща с Джоуи.
Джоуи... - Арчър.
Руни, да намерим адреса на този Джоуи.
Май ще повърна.
Джоуи.
Мислите, че той е извършителят? - Не знам.
Родителите не казаха много.
Казаха, че знаят за него, но не са го виждали.
Охо, я виж ти!
Да извикаме криминалистите.
А защо номерата на значките ни? - Не знам защо,
но е достатъчно, за да ме извади от пенсионирането.
Мога ли да помогна с нещо? - Да, можете.
Търся момче на име Джоуи Труман. Да се е мяркал наоколо?
Какво искате от него?
Нищо не искам от него, само да поговорим.
Да, той е вътре. Заповядайте.
Добре. Благодаря ви. - Джоуи, ченгетата са тук!
Полиция! Стой на място! Не мърдай!
Стой долу!
Нищо не съм направил. - Млъквай! Стой мирен!
Инспектори!
Добре ли сте? - Да.
Съжалявам. - Джоуи, какво има?
Джоуи... - После ще ти кажа!
Не съм направила нищо!
Хей! Помогнете, момчета!
По-кротко, миличка! - Добре!
Още ли предпочиташ пенсионирането? - Никога не съм го предпочитал.
Е... може би сексуалното малтретиране
не е единственото нещо, което Кери е скрила от родителите си.
Не изглежда притеснена.
Да, дори не попита защо я арестувахме.
Остави разпита на мен, иначе адвокатът й ще ни попилее.
Шоуто си е твое, приятелю.
Вижте, съжалявам, че побягнах.
Уплаших се. - Не изглеждаше уплашена.
Така е. не изглеждаше. - Справям се много добре.
Чиста съм от няколко месеца, просто дребна издънка.
"Дребна издънка"? Доста меко казано, не мислиш ли?
За какво говорите? - За приятелката ти, Кери Купър.
Не, не. Понякога обичаше по-груб секс.
И не сте разбрали. Тя беше агресивната.
Мислите, че аз нямам синини и рани от нея? И двете имахме.
Е, това е утешително.
Не очаквам да разберете. - И не го разбирам.
Не съм срещала друга като нея. Тя не се отнасяше с мен като с боклук.
Беше ме страх да не я загубя.
Направо изперках. Скарахме се сериозно и...
Стигна ли се до физически сблъсък? - Да, но не по този начин.
И после й се извинявах като луда.
Сега оправяме нещата. - Кога я видя за последно?
Миналата седмица. Оставих я пред училището й.
Каза, че ще се обади, но... че и трябва време.
Обадете й се! Не съм я наранявала отново. Кълна се!
Казваш, да я попитаме? Мисля, че е твърде късно.
Това не е Кери.
Това не е... Не е тя. - Затова сме тук.
Това не е Кери. - Какво ти става?
Трябва да я видя. Веднага! Трябва да я видя!
Мъртва ли е?
Да, мъртва е.
Не, не може да е мъртва! Моля ви, не говорете така!
Това не е Кери. Не е тя! Трябва да я видя веднага!
Позволете да я видя! Моля ви! - Не може.
Моля ви, не ми казвайте, че е... - Арчър.
Моля ви, кажете ми...
Нека да... направим кратка почивка.
Това не е тя. - Нещо за пиене? Вода, безалкохолно?
Ще ти донеса безалкохолно.
Още ли смятате, че е тя?
Току-що призна, че са си играли грубо.
Това прави ли я убийца? - Кой знае?!
Понякога започва като игра, а после нещата ескалират.
Виждал съм го. - Не, нещо не се връзва.
Домашното насилие обикновено е импулсивно.
А нашият убиец е пресметлив и методичен.
Тя не го е извършила.
Боже мой! Инспектори! Господи!
Мамка му!
Къде ви беше умът? Да оставите кенчето в стаята!
Особено с Лоис Лейн пред вратата!
Да сте чували за хартиени чаши?! Има стотина в стаята за почивка!
Съжалявам, издъних се. - Да, адски си прав – издъни се.
Виж, Руни, знам, че още ти е много тежко,
но трябва да се съсредоточиш върху сегашния случай!
Или ще трябва да си вземеш още отпуск.
Не, добре съм. Ще се оправя.
Капитане, знаете ли как е момичето?
За малко да я изпуснат, но вече е стабилизирана.
Това е добре. - Алибито й е правдоподобно.
Рей, допуснах те до случая от колегиалност.
Вече не си полицай. Така че не прекалявай.
Добре, капитане.
Махайте се от кабинета ми, преди да съм размислила.
Криминалистите откриха следи от човешка кръв,
смесена с животинска, в спалнята на Кери.
Направихме ДНК тест и тя се оказа
на престъпник на име Дейвид Грийн. - Това ли е мястото?
Знам не повече от теб, скъпа.
Разрових се в досието и излезе този адрес.
Това място се напълни с бивши затворници през последната година.
Бивши затворници, открили Исус.
Харесва ми. - Алилуя!
Чу ли това? - Да.
Откъде идва?
Насам.
Господи, не мога да повярвам, че се връщам в църквата.
Арчър! Добре ли си? - Да. Какво стана?
Стой на място! Не мърдай! Кристи, как е Арчър?
Не мърдай. - Кристи?
Не знам, може би... - Гърбът ми...
Руни! - Мисля, че... гърбът ми.
Полицай се нуждае от помощ. Заподозреният побягна. Край.
Какво имаме тук? Какво е това?
Не знам.
Е, видя ли нещо?
Не успях да го видя добре. Беше твърде тъмно.
А ти, Руни? - Не, бях зает да ти спасявам задника.
Благодаря ти.
Това го потвърждава, нали?
Какво? - В Монро върлува сериен убиец.
Да.
Извинете, сър? - Да?
Жертвата е Джийн Уилсън, излежал тригодишна присъда за въоръжен грабеж.
Добре, пуснете за издирване Дейвид Грийн.
Не е нужно, инспекторе.
Съжалявам, стари навици. Той току-що дойде.
Той е тук? - Ето там е.
Дейвид Грийн? Това вие ли сте?
Да, това е... - Вие сте Дейвид Грийн?
Да, аз съм. - Е, това е хубаво.
"Бог е този... който въздава радост".
Е, отче, как един осъден престъпник е станал свещеник?
Бог прощава. Църквата – не чак толкова.
Минах през много перипетии, за да върша делото Господне.
Позволено ми е да работя само с бивши затворници, започващи на чисто.
Отче, имаме проблем.
Всъщност, проблемите ни са два. - Два ли? Не разбирам.
Вижте, има мъртвец, които се люлее в църквата ви.
Познавате го, нали? Джийн Уилсън ли е?
Да, той беше чистачът.
Какво е правил тук толкова късно? - Чистеше, когато може.
Току-що бе освободен и търсеше ново начало.
Вие какво мислите?
Отче, ще трябва да напишете
къде точно сте ходили през последните три дни.
Добре, няма проблем. Бях в Спрингфийлд,
като гост проповедник в Единната вселенска църква.
Върнах се тази вечер. - Добре. Добре.
А г-ца Кери Купър? Откъде я познавахте?
Купър? Не мисля, че я познавам.
Не я ли познавате? - Не.
Тогава ни обяснете защо вашата кръв беше в апартамента й.
Моята кръв във... Нямам никаква...
Просто няма да повярвате.
Честно казано, аз самият още не мога да го разбера.
Преди няколко месеца се събудих посред нощ
и някой стоеше над мен. Мъж.
Аз се съпротивлявах, но той сложи нещо на лицето ми.
Загубих съзнание.
Когато се събудих...
от ръката ми течеше кръв. Тоест, капеше от ръката ми.
Като от инжекция или нещо такова.
Чакайте. Твърдите, че някакъв човек
е проникнал в дома ви и е откраднал от кръвта ви? Това ли твърдите?
Казах ви, че няма да ми повярвате.
Е, чувал съм ги всякакви.
Но това ми напомни нещо. Като се замисля, голямо съвпадение.
Миналият четвъртък... Не знам дали ти казах.
И аз се събудих посред нощ.
Някой ми беше нахлузил розова балеринска пачка,
а от задника ми стърчеше едно голямо, пухкаво перо.
Знаете ли, прав сте. Не ви вярвам.
Напоследък не може да се насили да погледне това досие.
Но не може и да забрави случилото се.
Затова го държи наблизо.
Арчър, мисля, че трябва да видиш нещо.
Искаш да видя нещо? - Моля те.
И двамата знаем, че не трябва да припарваш до бюрото му.
Важно е за този случай.
Моля те!
На пръв поглед изглеждат като случайни разрези.
О, мамка му!
Не знам. Мисля, че...
Много съжалявам.
Пропуснал съм го.
Толкова неща се случиха тогава, че просто...
Всичко беше...
Тогава е нямало как да знаеш.
Знаеш ли, аз ги запознах.
Тя ме помоли да я заведа пред олтара...
Да заместя баща й.
Не разбирам как така съм го пропуснал.
Тогава не си знаел какво да търсиш.
Били сте твърде близки.
Добре.
Отлична работа, Кристи!
Поне десетина свидетели твърдят, че е бил в църквата в Спрингфийлд.
Прегледах и доклада от преди три месеца.
Оказа се, че отец Грийн казва истината.
Лабораторията откри хлороформ в кръвта му.
И нищо ли не е било откраднато? - Само неговата ДНК.
Не виждам никаква логика. - И все пак има.
Той е искал да отидем в тази църква. - Този определено е психопат.
Бих го определил като педантичен убиец.
Няма нищо случайно, спонтанно или безумно в нападенията.
Били са планирани. Оставя ни контролирано местопрестъпление.
Търсим бял мъж, 25-35-годишен. Изключително интелигентен.
А защо е нахлузил свинска глава на жертвата?
Прасета. Ченгета. Може би просто ви дразни.
Тази информация си остава между нас, ясно?
Ако медиите я докопат, ще всеят масова психоза.
Ако зависеше от мен, веднага щях да ви отпратя.
Ако алибито на отчето се потвърди, значи ли, че започваме пак от нулата?
Дори на нулата не сме.
Това е играта "Бесеница".
До тук имаме две убийства.
Но имаме три букви. Което означава,
че още не сме открили първата жертва.
И ако съдим по дължината на думата,
той ще убие още седем души.
Същият модел като при предишната жертва.
Петехиални кръвоизливи в очите, кръвонасядания по шията.
Причината за смъртта, отново е задушаване.
Убиецът оставя улики към следващата жертва.
До тук нямаме много, за да продължим. Да си забелязала нещо необичайно?
Не, нищо. - Време на смъртта?
Някъде между 22:06 ч. и полунощ снощи.
Настъпила е точно в 23:00 ч.
Трудно е да се определи толкова точно.
Ролексът му е бил счупен. Ето. 23:00 ч.
Снощи стана ясно, че този часовник не му пасва.
Не знам много за ролексите,
освен това, че чистачите не се разхождат с такива.
Часовникът не е негов. - Да. Ще провериш ли за отпечатъци?
Не, твърде умен е за да остави отпечатъци.
23:00 ч. се вписва във времевата рамка на всички жертви, нали?
Да, инспекторе, така е.
Какво? - 24 часа.
"Палачът" ще убива по един човек в 23:00 ч., на всеки 24 часа.
Това значи, че имаме два часа и половина до следващата жертва.
Хайде, какво изпускаме? Трябва да има все нещо.
Кръвонасяданията не са като на предишната жертва.
Защо? - Причинени са от свинска кожа.
Свинска кожа? - Мисля, че тук мога да помогна.
Агенцията по храните слага печати на всяко месо,
за да може да се проследи в случай на зараза.
Това е. Да накараме капитана да събуди Агенцията по храните.
Добра работа, Аби.
Добре ли си? - Да.
Но после трябва да поговорим за нещо.
Върви натам. Ти стой тук.
Е, много е забавно.
Момчета?
Арчър!
Това вие ли го направихте?!
Момчета!
Майчице!
Кристи!
Видях го! Видях го! - Добре ли си?
Мисля, че го видях.
Вече има ли трупно вкочаняване?
Не, всъщност е замръзнал. Ще отнеме време да го идентифицираме.
Ще трябва да затопля тялото преди аутопсията. Може да отнеме и седмица.
Чакай. Нямаме седмица. Късметлии сме, че имаме и 24 часа.
Хей, Уил?
Как така това месо не е замръзнало?
Колко градуса е тук?
Има термометър. - Тук е 3 градуса.
Месото не е замръзнало. Тогава защо нашият човек е замръзнал?
Той не е парче месо.
Има повече плътност на водата.
Продължителното излагане дори на тази температура
би довело до разложение. - Но той не е тук отдавна, нали?
Откога виси тук? Кланицата е била отворена цял ден.
Все някой трябва да е забелязал, че тук виси мъртвец.
Не мислиш ли? - Съгласна съм, да.
Ако тялото е било мокро, може ли да замръзне по-бързо?
Да, разбира се. - Арчър, какво мислиш?
Ами, мисля си, че когато искам бирата ми да се охлади по-бързо,
я увивам в мокра кухненска ролка.
Бил е мокър, преди да го докара тук. - Точно така.
Мисля, че нашето момче иска да претърсим реката.
Арчър, трябва да му кажеш.
Да. Знаеш ли на колко стотици семейства
се е налагало да разказвам грозните истории
за това как са умрели близките им?
Но те не могат да се сравнят с това.
Добре, ще ни оставиш ли насаме?
Да, разбира се. Ето ти снимката.
Твърде много се бавим.
Остават 8 часа и 46 минути. Скапана игра.
Познавам този поглед. Кажи каквото имаш да казваш.
Трябва да ти покажа нещо.
Какво? - От досието на Джес.
Досието на Джес?
Една снимка. - Снимка? Какво правиш, по дяволите?
Ами...
Виж, и двамата знаем, че се е съпротивлявала.
Но сме го пропуснали. - Какво сме пропуснали?
Това е буквата V, изрязана на гърдите й.
Тя е била първата му жертва.
Не, Арч, това е... - Какво?
При нея почеркът беше съвсем друг. Не беше обесена.
Не знаехме за това, когато я открихме.
Арчър, почеркът е друг. Тя не беше обесена!
Не е била обесена, защото...
убиецът е бил прекъснат по време на ритуала.
Не е успял да я обеси, разбираш ли?
Защо не ми разкажеш какво се случи точно преди да излезеш през вратата.
Хайде!
Джес ми се обади
и ми каза да се върна у дома,
за да се опитаме да оправим нещата между нас.
Затова се прибрах, паркирах на алеята.
Минах отзад,
за да й откъсна лалета.
Както правех преди.
Така е разбрал, че има някой там,
и това го е спряло.
Или е бил още в къщата, докато съм я държал в ръцете си.
Момчета, дайте ми нещо да... - Отдръпни се!
Ерик Андерсън.
Спокойно, Руни, спокойно! - Няма време, Арчър.
Този звук...
откъде идва?
От мазето.
Мили Боже!
Виж това. Училището на Купър.
Това е макет на Монро.
Мисля, че вече знам къде ще намерим следващата жертва.
Това е линията за Фостория. Да вървим!
Линията от Фостория, за Колумбия и Харисън.
Случаят е спешен. Затворете веднага линията.
Може още да е жив – съкратихме времевата линия.
Руни! - Да, видях го.
Ето го!
Руни, нищо не можеш да направиш!
Руни! Влакът!
Още е жив!
Трябва да се качим горе! - Това е стоманено въже!
Хайде!
Дръж го! - Хайде, свали го от врата си!
Свали го от врата си! - Трябва да се махнем от релсите!
Няма да го оставя! - Влакът идва! Хайде!
Няма да го оставя! - Арчър!
Стой! На място! Стой! - Хайде, да се махаме!
Свали го!
Трябва да се махнем! - Няма да го оставя!
Трябва веднага да се махнем от релсите!
Кристи! - Кристи?
Момчета! Добре ли сте?
Мили Боже! О, Господи!
Какво направи, по дяволите? Можех да го спася.
Беше мъртъв, преди влакът да го удари. - Глупости!
Само ти можеше да бъдеш спасен. - Преценката не беше твоя!
Не била моя, така ли? Ще ти кажа каква е преценката ми.
Смятам, че ти преследваш призрак. Преследваш призрак, приятелю!
А това ще те погуби. Със сигурност.
Това ли искаш?
Не ми пука! - Така е, не ти пука.
За какво не ти пука? За живота ти? Не ти дреме, че ще умреш?
Ами хайде всички да умрем! Хайде! Много е лесно.
Така повече няма да мислим за Джесика. Или за Палача.
Хайде всички да умрем! Не биваше да ти казвам. Това беше грешка.
Какво? - Пречупил си се.
Аз ли съм се пречупил"! - Да, точно ти!
Ти напусна, не аз! Аз останах в полицията, ти си тръгна!
Май пренаписваш историята! Пенсионирах се. Не съм напуснал!
Престанете, момчета! - Ти поиска да се върна! Върнах се!
От тогава съм все с теб. И се радвам. Наистина.
За нищо не съжалявам.
Не съжалявам, че се върнах.
Слушай, Уил...
Чуй ме.
Знам колко е важно за теб да хванеш този човек.
Знам го. И аз искам същото, синко.
Разбираш ли? Обичах Джесика...
като свое дете. Знаеш го.
Съжалявам, човече. Аз... - Ще го пипнем, помни ми думата.
Не бях прав, извинявай. - Ще го намерим. Обещавам ти.
Я да видим какво имаме тук?
Прекъсваме редовната програма за извънредни новини.
В Монро върлува сериен убиец. - Един от най-шокиращите убийци.
Над града тегне страх след второто ужасяващо откритие.
Полицията намира жертвите обесени с примка...
Сериен убиец върлува в Монро. Цялата история в 11 ч.
... изрязани в телата. Убиецът получи прозвището Палача.
Спрете тези глупости!
Добре. Какво имаме?
Криминалистите още изстъргват релсите.
Знаеш, че няма да открият много.
Изпратиха резултатите от лабораторията.
По ризата няма нищо.
Кръв? ДНК? - На жертвата.
Все трябва да има нещо. Да направят още тестове.
Няма нищо. Няма влакна, животински косми. Нищо.
Къде отиваш?
Имаме по-малко от 30 минути!
Тази вечер никой няма да се прибира! Действайте! Намерете нещо!
Да разбирам ли, че не си почивал? - Не съм. А ти?
Аз не почивам. Никога.
Проклета игра!
Всяко престъпление води до следващото. Но този път не го виждам.
Той просто се бъзика с нас, Руни. Надхитрихме го при релсите.
Ти го надхитри. Отидохме на реката по-рано.
Иначе щеше да е късно да го спрем.
Той не желае да спасим някого. Иска играта да продължи.
Е, този път бяхме на косъм да спасим човека, нали така?
Кажи го на семейството му. - Дали има някакво значение,
че всички жертви бяха оставени обесени така, че да ги видим?
Но тази жертва бе пометена от влака.
Палача искаше да видим как го удря.
Влак.
Чакайте малко. Откъде е знаел? - Какво да е знаел?
Откъде е знаел, че Ерик Андерсън има влакче играчка в мазето си?
Тук трябва да има връзка. - Откриха отпечатък на релсите.
Имаме съвпадение. 46-годишен, Нейтън Шайн.
Нейтън Шайн. - Нейтън Шайн.
Чакай. Капитанът да е идвала днес?! Тук ли е капитанът?!
Днес не е идвала. - Кой е Нейтън Шайн?
Пияницата, който избута колата й от пътя и я осакати.
Хванал я е! Хванал е капитана! Да вървим!
Кога ще дойде спецотрядът? - До пет минути. Отцепете района!
Никой да не влиза или излиза! Кристи, стой тук.
Руни, още е жива.
Арчър, спри! Жица. Кучият син е заложил капани.
Централа, тук Руни. Код 10-89. Край.
Дръж я. - Хванах я.
Да махнем жицата от врата й. - Махни я!
Дишай! Просто дишай! Точно така.
Да я сложим да легне. - Не е успял да изреже буквата.
Още е тук. - Заподозреният още е на мястото.
Изпратете подкрепления. Внимавайте, има капани.
Ти, в банята!
Излез бавно така, че да ти виждам ръцете.
Арчър, има мъртъв мъж!
Чисто е.
Арчър, той е полицай!
Там, там! - Хей, ти! Не мърдай!
Кучи син!
Централа, имаме нужда от спешна помощ...
Преследваме син мотоциклет "Хонда",
движещ се на изток по Джеферсън. Изпратете всички екипи.
Заподозрян на мотоциклет.
Руни го преследва по "Джеферсън".
Партньоре, какво правиш?
Какво правиш, спри! - Руни, спри!
Какво правиш?! - Руни, спри!
Здравей. Как си?
Слабо мозъчно сътресение, но нищо особено. А ти как си?
Като ударен от камион.
Благодаря. Кристи, чуй ме.
Мислех си... че може би трябва да се оттеглиш.
Стана опасно.
Смятам, че до сега имахме късмет.
Един белег е достатъчен.
Хей, гълъбчета, време е да вървим.
Май трябва да разпитаме капитана. Тя е единствената, видяла Палача.
Вече го направих. Не го е видяла. Нападнал я е в гръб.
Каква ли борба ще е било? - В инвалидна количка.
Със или без количка, тя е кораво ченге.
Моторът е бил откраднат. Няма отпечатъци.
Бях сигурен за това.
Как си, Кристи? Добре ли си?
Пишех статия за наркокартелите.
Намирах се в едно затънтено място,
с колата си, късно през нощта.
И...
изведнъж ме обзе чувството, че ще се случи нещо лошо.
Тогава някакъв човек изникна изневиделица зад мен,
събори ме на земята и...
започна да ме бие.
Опря нож до гърлото ми. Не знаех дали ще оживея.
Инспекторът, натоварен със случая,
инспектор Майкълс,
обеща да намери човека, който ми го причини.
Не знам защо.
Не знам защо взе случая ми толкова присърце.
Но го направи. Намери извършителя.
А онзи го застреля.
Инспектор Майкълс имаше жена...
и малка дъщеричка.
Хората не разбират защо правите това.
Те не разбират от колко много се отказвате и колко много жертвате.
Така че тази статия...
не е заради мен, а за...
Заради него. Заради теб. Тя е за вас, момчета.
Затова няма да се откажа.
Ще трябва да ме изтърпите.
Добре.
Той уби четирима за четири дни,
по един на всеки 24 часа.
Няма да спре. Това е част от играта.
Убива Джесика и спира за една година.
Да подновя разследването за нея? Имаме четири убийства за четири дни.
Нямаме ресурс да разследваме убийство от преди година!
Не става дума за ресурси. Очевидно нещо се е случило.
Съгласен съм. - Има голяма пауза между убийствата.
Дай да поговорим за това. Какво означава?
Виж... има само три причини серийните убийци да спрат да убиват.
Първо, когато умрат. Това не се е случило.
Второ, когато ги хванем. И това не се е случило.
И трето, когато са в затвора по друго обвинение.
Да, звучи вероятно.
В затвора, по някакво друго обвинение.
Ще накараме някого от екипа
да провери кой е влязъл в затвора от убийството на Джес
до времето, когато е взета кръвта на отец Грийн. 9 месеца.
Може да са стотици, дори хиляди. - Да, знам. Нямаме време.
Затова трябва да стесним търсенето. - Мисля, че ви има зъб за нещо.
Неслучайно е издълбал номерата на значките ви.
Права е. Той ни предизвика.
Значи ще стесним търсенето до нас.
Всеки, когото сме арестували с теб през последната година.
Инспектори?
Кучият син е убил Джоуи
като отмъщение, задето спасихме капитана.
Ето що за човек е. - Моля те, кажи ми, че имаш нещо.
Прегледах досиетата и сложих филтрите, които ми дадохте.
Да, и? - 26 арестувани.
Петима освободени в този период. - Изведи ги на екрана.
Кой би паснал на профила?
Адам Келърман. - Адам Келърман.
Покажи Адам Келърман.
Ето го. Келърман, Адам. Нападение с оръжие.
Виж адреса му. И дома му. "Играчки и още нещо".
Ерик Андерсън. Мазето му беше пълно с играчки.
Покажи ни снимките от Андерсън.
Това да ти е познато?
Комплект детско влакче.
Обзалагам се, че копелето му го е продало.
Хайде!
Чисто! - Чисто е, инспекторе!
Мили Боже!
Доведете Уестлин тук.
Свалете отпечатъци от стената. Сравнете ги с тези на Келърман.
Тук е Руни. Изпратете криминалистите, има мъртъв мъж.
Няма барут по лицето.
Нито по ръцете.
Все едно е хвърлил кофа с боя.
О, виж какво намерихме.
Уил? Уил?
Мисля, че пипнахме кучия син.
Не по начина, който искахме, но е по-добре, отколкото...
да играе всяка вечер карти до насита в някакъв затвор.
Значи се свърши?
Да е свършило? Да, вероятно.
Но си мисля, че може би
трябва да се отбия в управлението и да проверя миналото на Келърман.
Кристи, защо не се прибереш, скъпа?
Мисля, че денят беше изморителен.
Ще изпратя някой полицай да те закара.
Обадете ми се, ако откриете нещо. - Разбира се.
Полицай, погрижете се да се прибере невредима.
Този човек стигна до крайности, за да привлече вниманието ни.
Погрижи се да хванем всяка следа, да открием всяка жертва.
Защо тогава се е самоубил, преди играта да е свършила?
Дори не знаем защо е всичко това. Такива хора,
като Бънди, Гейси, Рамирес, не спират просто така, Арчър.
Какво искаш да ми кажеш? Искаш всичко това да има смисъл?
Да го свържеш по някакъв начин? Светът не е такъв.
Все още си достатъчно млад, за да го вярваш,
но неща, като разум и логика...
просто...
престават да имат ефект.
Никога не бих могъл да мисля като теб. - Не те карам да го правиш.
Може би не си готов да забравиш станалото.
Защото това би означавало, в известен смисъл...
да забравиш Джесика.
Да, вероятно си прав.
Може би не съм готов. Но трябва да съм сигурен, че е той, Арчър.
Трябва да се уверя.
Желанието ти е невъзможно, но давай.
Да отидем у Кристи и да прослушаме записите й. Може тя да има нещо.
Разбира се, защо не?
Духът на разума и логиката. Ще дойда.
Това вие ли сте?!
Момчета?!
Мили Боже! - Кристи?!
Един белег не ти е достатъчен. - Момчета!
Пак не отговаря.
Кристи!
Кристи! Мамка му.
По дяволите!
Ще пусна проследяване на телефона й. - Да.
Почакай. Това не е на добро.
Кучи син! - Казах й да се оттегли!
Мамка му!
Боже Господи.
Знам кой е убиецът. Звънни в централата.
Да проверят човека, който ме удари миналата година.
На твое място не бих мърдал много.
Джордж Стюарт
Знаеш ли какво?
Общото между нас е много повече, отколкото осъзнаваш.
Белези... истории за разказване.
Та си мисля, след като толкова време беше се съсредоточила върху мен,
сега ще е честно да насоча камерата към теб.
Така че хайде, Кристи. Усмихни се. Зрителите ни чакат.
Ще засекат излъчването и ще дойдат. - Чуваш ли да идват? Чуваш ли?
Никога не идват за мен. Мислиш, че не съм го обмислил?
Работата е там, че имаме много време, преди ченгетата да се появят.
Но... всъщност ти нямаш.
Бил е при приемни родители. - Някакви близки?
Последен настойник – Вероника Таунзенд.
А биологичните му родители?
Дороти Стюарт, починала от свръхдоза, и Джордж Стюарт, самоубил се.
Джордж Стюарт ли?
Обесил се е. - Обесил се е.
Мисля, че знам къде ще я отведе и защо.
На коя дата е починал баща му? - Момент... 9 октомври, 1998 г.
Той празнува годишнина от смъртта на баща си.
Днес се навършват 20 години! Мили Боже!
Арчър, къде отиваме?
По дяволите! Шибан боклук! Обеси се пред детето си.
Направи го в една свинеферма на шосе 28.
Свинеферма на шосе 287 Арчър, Кристи не е там.
Как така? - Тези свинеферми отдавна ги няма.
Какво искаш да кажеш? - Сега там има жилища и голф игрища.
Ти сериозно ли? - Руни.
Получихме визуално потвърждение, че Кристи е още жива
от излъчване на живо по интернет.
Кучи син! Засякохте ли го? - Няма време да го засечем!
Какво виждате? - Трудно е да се каже. Виждам...
Виждам мраморни стени. Виждам гравирани плочи.
Господи! Руни, къде е погребан бащата?
Властите са погребвали бедните на общинското гробище.
Къде е най-близкото? "Св. Катерина", "Св. Джоузеф"...
Мили Боже, Арчър! "Мавзолей на Свещеното сърце".
Това е. Всичко е свързано. Той иска да отидем там, Руни.
Само трябва да го изпреварим. Ето откъде познава отец Грийн.
Къде са спецчастите? - На 20 минути път.
Кажете ми, че вие сте по-близо! - Ще сме там след 7.
Искам всички екипи на мястото.
Веднага! Тръгвайте!
Нека си поговорим.
Хайде, Кристи. Още ли не си разбрала?
Защо избра тази игра? Защо точно "Бесеница"?
Не знам. Просто ми е останала в съзнанието.
Пък и ми харесва усещането да имаш власт над някого.
Това е много възбуждащо чувство – да решаваш кой да живее и кой да умре.
И това оправдава убийството на невинни?
Трябва да се чувстваш поласкана, защото ще ти дам по-важна буква.
Чакай, чакай.
Имам още въпроси.
Защо преобличаш хората? Щом ги убиваш, защо ги преобличаш?
Вечер работех в един универсален магазин.
Обличах манекени. Трябваше да бъдат съвършени.
И имах контрол.
Значи всичко това е заради контрола?
Разбирам го. Разбирам.
Нещо се е случило в миналото ти и искаш да го оправиш.
Мислиш, че разбираш?
Нищо не знаеш! Никой не разбира!
Искаш ли да видиш какво означава контрол?!
Сега ще щракна ключа. Не е нужно да чакам.
10:58 ч. Още две минути.
Но няма защо да чакам. Искаш ли да видиш контрол?
Гледай! - Майната ти! Ако ще ме убиваш, давай!
Това се казва дух.
Само че чакаме още един играч.
Усещаш ли го?
Още една минута.
Той няма да те спаси.
Все съм мислел, че журналистите миришат на свински лайна.
Времето ти изтече. - Джими! Аз съм, Арчър!
Не, Джими. Не, не! Почакай за секунда.
Това съм аз.
Недей, инспекторе.
Нека поговорим за минута. Ти и аз, Джими.
Последния път, когато те видях, беше ей толкова висок.
Само едно малко момче.
Около 5-6-годишен. Аз бях полицай. Вършех си работата.
Това баща ти ли е? - И когато онзи ден свърши,
те изоставих, забравих те. Направих го, знам.
Вече знам, че това беше грешка. Трагична грешка.
Джими, помня тези малки очи, вторачени в мен, сякаш...
сякаш аз бях убил баща ти. Но не бях аз. Той сам се обеси.
Бях там, Джими. Видях тази травма,
променила целия ти живот. - Не се дръж снизходително!
Стига, не е нужно да го правиш. - Нито крачка повече!
Какво ще ти направя? Кажи ми. Изоставих те, Джими. Знам го.
И забравих какво се беше случило на онова момченце.
Искаш ли да знаеш какво стана с малкия Джими?
След като загубих баща си и къщата
преживях години на брутална болка.
Болка, за която само четеш в тъпите си досиета.
Но нямаш представа какво е, нали? Никаква представа!
Ако бях направил нещо, ако бях проследил живота ти,
ако само се бях поинтересувал как я караш,
щеше да е различно, сигурен съм. - Знаеш ли, майната ти!
Постигнах величие, за което шибаняци като теб само мечтаят.
И знаеш ли на кого трябва да благодаря?
Знаеш ли кой ме крепеше през всички години на унижение и липса на грижи?
Знаеш ли кой бе това?
Ти, инспектор Арчър! Ти ме крепеше!
Можех да ти помогна. Знам го, дълбоко в душата си.
Нека заема мястото на тази млада жена.
Недей.
Бях твърде равнодушен.
Не изпитвах съчувствие. А това е непростимо.
Не моля за прошка. Единственото, което искам от теб,
е да пуснеш тази жена.
За какво ти е тя, щом имаш мен?
Затова беше цялата тази игра. Заради мен.
Недей да ме манипулираш! - Не те манипулирам. Чуй ме.
Нека бъде честно. Ще заема нейното място, още сега.
Не го прави, Джими.
Освободи я да си върви.
Трябва ли да умре заради стореното от мен?
Не, Джими, недей! - Хей!
Държиш ли я?! - Държа я.
Руни!
Арчър!
Арчър! Хей, Арчър...
Хей, дръж се!
Свърши се. Бесеницата свърши.
Да, пипнахме го. - Аз бях...
И-то. - Какво?
Evictionem (Изгонване)
Аз бях И-то.
Не! Арчър? Арчър!
За почест!
Готови!
За стрелба!
Готови!
Огън!
На прицел! Огън!
Пушки при нозе!
Джесика Ан Руни обична съпруга
Господине.
превод ЖИВКО ТОДОРОВ