- Där är han. - Målet i sikte.
- Håll koll på honom. - Han går ingenstans.
- Jag tar in den till museet. - Du har mer skydd än presidenten.
Ingen kommer åt diamanten. Alla fordon är skottsäkra och låsta.
- Transporten går planenligt. - Jag svettas.
FBI Travel Link - temperatur. Jag förstår inte anvisningen.
Jävla krångel.
- Vad gör du? - Grönt-åk, rött-stanna.
Nej... Tack. Jättefint...! Hej då.
Ge honom nåt så han drar.
Tack, det räcker...!
Tvätta dig.
- Fan, han är borta. - Han är borta.
- Burdett är borta. - Hitta honom!
- Han tänker sno den. - Ta det lugnt.
Lägg av...! Jag vet hur han är.
Nå?
Vi letar.
Osäkra vapnen tills de hittat Burdett.
Han är här. Vi ser honom på skärmen.
Han har bytt plats.
- Se till att ni ser honom på plats. - Uppfattat
Nu är du här, Stan. Det gick väl bra?
- Har ni fått syn på honom? - Svar nej. Vi letar.
Du kan kliva ur.
- Tacka grabbarna. - Lycka till.
Skägget kittlas.
- Fick du nåt? - En ynka dollar.
Vilken snåljåp.
Jag älskar att se dig klä av dig.
- Mexiko, då? - Jag tål inte vattnet.
- Paris, då? - Jag tål inte fransmän.
- En paradisö...! - Kan vi gasa agent Lloyd först?
Max...
se på mig.
Ingen fara. Ta diamanten.
Hur är det?
Jag har skrivit mina äktenskapslöften.
- Har du? - Jag håller på.
Det här är Ron och... Gail. Vi träffades på tennisklubben.
- Vad jobbar du med? - Skadedjursbekämpning.
Det här är Sheila och Ed. Vi träffades när vi skärmflög.
Vad jobbar du med?
Jag har några slavfabriker i Filippinerna.
Ni skulle se så flinka barnen är.
Det här är Wendell och June. Vi träffades när vi snorklade.
- Jag älskar hummer. - Mums fillibabba!
Det kan vara hur det vill med börsen, bönderna behöver alltid gödsel.
Min släkt har hållit på med gödsel i tre generationer!
- Sheila och jag gillar att byta. - Byta...?
- Ligga med andra par... - Notan!
- Är nåt på tok? - Ett halvår. Inte en hummer till.
Det finns bara en sak som smakar bättre än hummer.
Jag älskar hummer!
Jag ska precis putta och har chans på eagle.
Sno armbandet. Du har tittat på det. Sno det. Du vill ju ha det.
- Vi har lagt av. Jag vill bara ha dig. - Gör det för skojs skull.
- Du kan inte. - Jo, men jag tänker inte göra det.
- Du kan inte. - Max, trivs du inte här?
- Det här bjuder jag på. - Tack så hemskt mycket.
Var är plånboken? Har du den? Jag hade den i fickan!
- Jag kan betala. - Vad rar du är.
Var sjutton är den?
Luc, vad är det i Caribbean Romance?
Ljus rom, amaretto, apelsinjuice, ananasjuice och lite grenadine.
Pink Paradise, då?
Kokosrom, amaretto, tranbärsjuice, apelsinjuice och ananasjuice.
- Dricker folk sånt? - Oja, de känner sig exotiska då.
Jack med is. Inget tjusigt namn, men dög det åt Frank så duger det åt mig.
Vilken Frank?
- Sinatra - Brukade Frank ha paraply?
Inte ens när det regnade.
- Hur var det? - Underbart!
Man hör bara sina andetag och hjärtslag.
Revet är som tusentals gnistrande diamanter.
- Följ med nästa gång. - Jag vill kunna andas på egen hand.
Jag som trodde du tyckte om mun mot mun-metoden.
TA FAST TJUVEN
Vad vill du?
- Tänker du skjuta en FBI-agent? - Jag ser bara en inkräktare...
som häller i sig min whisky.
Lägg ner vapnet. Ska jag skjuta dig en gång till? Vill du ha det så?
Vad gör du här?
- Sitter, dricker, äter choklad. - Husrannsakningsorder?
- FBI får ingen här. - Därför åkte jag hit.
Knappast. Seven Seas Navigator ligger här i en vecka.
De marknadsför sin jungfruresa: "diamantkryssningen".
En juvelutställning vars dragplåster är den tredje Napoleondiamanten.
Men det vet du väl redan.
- Den enda ni inte stulit. - Misstänks ha stulit.
Den kommer att vara här hela veckan och jag tror att du tänker stjäla den.
Fel. Drick upp och dra.
Se lite glad ut, alla engelsmän måste väl inte dölja sina känslor.
Jag är irländare, vi går rakt på sak. Dra åt helvete.
Du kan ta med dig mikrofonerna. Jag har lagt av.
Då behöver du ju inte oroa dig. Får jag låna den?
Visst, du kanske lär dig nåt, men videobutiken väntar på den.
Hälsa Lola.
- Hur gick tennislektionen? - Jag fick beröm.
- Han hade aldrig sett en bättre bak. - Backhand. Gå inte in, vi måste prata.
Nu blir jag nervös och det blir aldrig jag.
Lloyd har varit här.
- Vad ville han? - Visa den här.
- Fan, Max... Är det därför vi är här? - Nej, det är det inte.
Du ville aldrig dra dig tillbaka, det här är nästa slöt...!
Det var du som valde ön.
Du ser det väl inte som en gudagåva, för det här är Guds sätt att retas.
Har Stan gjort det här?!
På sätt och vis. Jag har letat efter dolda mikrofoner.
- Hittade du nåt? - Bara det han ville jag skulle hitta.
Det finns en till nånstans.
- Jag har redan tittat, det är tomt. - Det är problemet: det är tomt.
- Vad är det? - Jag gömde kulan i kameran.
- Vilken kula? - Den han sköt dig med.
Den påminde mig om hur nära det var att jag miste dig.
- Den utgör bevisning mot mig...! - Förlåt Jag ska ta tillbaka den.
God morgon, er svit står klar.
- Svit? - Det är ett större rum.
Vi reserverar den här sviten för förnämare gäster.
Frukost ingår. Gratis tennislektioner, peelingkräm-
- helkroppsinpackning med alger och ansiktsbehandling i vårt spa.
Kom ihåg att skor och skjorta krävs på samtliga offentliga platser, jämt.
Ja?
Du kan inte muta mig med alginpackningar.
Jag tänker hålla ögonen på dig.
Jag vill bara visa att min livsstil inte lockar till stöld.
- Mr Lloyd... - Vill ni ha massage nu?
- Jag tar ryggen. - Jag tar framsidan.
Din jävel.
Den låg i ett svart Smyckeskrin.
- Skicklig massös. - Nu får du göra dig av med den.
God afton. Vill ni beställa?
- Nej tack, jag har tappat aptiten. - Lika bra det, jag griper bovar.
- Eller somnar. - Du erkänner alltså?
Nej, jag läste om det i tidningen, som alla andra. Du är berömd.
Hånad...! Men som mormor alltid sa: Skrattar bäst som skrattar sist.
Lämna tillbaka filmen, de har ringt.
- Jag är inte klar med den. - De tar tjuven, men det är nån annan.
- Jag gillar inte luriga slut. - Och vi gillar inte dig.
Lola... Det är vår låt. Du kan väl dansa med Stanley.
- Han känner sig ensam. - Och jag känner mig generös.
Det kan ta hela natten.
Konstapeln...
- Kan jag hjälpa till med nåt? - Jag vill tala med Mooré.
Monsieur Mooré är upptagen. Att störa honom vore trakasseri.
Inte alls.
Känns det här...? Det är trakasseri.
Hälsa din chef att det bara är början.
Jag har två händer och kan inte mutas.
Ursäkta, kan vi talas vid?
Jag vet vad du håller på med, men drar du in Max så förlorar inte han.
- Alla förlorar till slut. - Inte min Max. Låt oss vara ifred.
Vi har dragit oss tillbaka.
Jag stannar och ser vad som händer.
- Ursäkta... - Det blir snart din tur.
- Jag är visst oemotståndlig. - Kliv av dansgolvet.
- Ha så kul! - Polisen. Upp med händerna.
Jag är FBI-agent.
Det är olagligt att bära dolt vapen utan tillstånd.
Jag håller på med en utredning.
Ska inte de lokala myndigheterna informeras, agent Stanley P. Lloyd?
- Vet du vem det är? - Min misstänkte.
- Den här ska registreras på stationen. - Boven kommer undan, det är rubbat!
Ditt sätt att dansa var rubbat...! Följ med här. Välkommen till Paradise.
Vattenmärken och hologram stämmer, men revolvern måste ändå registreras.
- Fint leende. - Jag ler inte mot dig.
Det gör du snart.
Och så är det inget mer med det! - Sophie, jag måste tala med dig.
- Henri Mooré har framfört klagomål. - Jag gör bara mitt jobb.
Vår "borgmästare" är omtyckt av alla, det är mer än jag kan säga om dig.
- Alla fjäskar inte som du! - Du får jobba över, du har fel attityd.
Den kände du till när vi gifte oss och när vi skildes. Den ändras inte i kväll!
Dessutom ska jag gå ut med FBI-agent Lloyd. Han har precis kommit hit.
- Ska vi...? - Det ska vi.
Hon har temperament.
Visst är det vackert?
- Men räcker det? - Klart det gör.
Enda sättet att bli kvitt en frestelse sägs vara att falla för den.
Det vet jag inte om jag håller med om. Jag skulle säga:
Vänd frestelsen ryggen, eller...
ersätt den med något mer frestande.
Det var väl lätt.
Vilken är den kortaste tid du känt en kille innan du... kysst honom?
Det kan du glömma.
Alla killar vill ha en semesterflirt och då säger de vadsomhelst.
Jag är inte som alla andra, men visst skulle jag säga vadsomhelst just nu.
Hur länge har du jagat Max?
I sju år, sen den första Napoleondiamanten stals.
Jag sköt mot flyktbilen.
Nästa dag kom en flaska champagne till FBI-åt mig, med en lapp:
"Sikta på däcken nästa gång."
Han retades... Kan pengarna spåras?
Allt sköts korrekt: skatt, bankkonton. Inga dyra inköp, tavlor eller yachter.
Det handlar nog mer om utmaningen, och alibit - det är han mästare på.
Du verkar beundra honom.
Skulle jag vilja leva hans bekväma liv?
Kanske det. Men jag beundrar honom inte, han har lurat mig alltför ofta.
Du kanske behöver en kvinnas handlag.
- Det är precis det jag behöver. - Jag behöver ett tillslag och du hjälp.
Jag later FBI jaga honom här så länge jag får följa med.
- Vad gör du? - Bygger ut soldäcket.
- Du försöker hålla dig sysselsatt. - Här ska vi se solen gå ner livet ut.
- Kan knappt bärga mig... - Vart ska du?
Jag ska skaffa en hobby, som du sa. Jag ringer.
Han är här.
Napoleons tre ovärderliga diamanter satt i hans svärd.
Efter nederlaget spreds de över världen.
Det här är ett unikt tillfälle att få se den sista diamanten.
- Fin... - Jag bara tittar.
Lika bra det. Det finns sex kameror, tolv rörelsedetektorer...
- Sexton. Du missade dem längst ner. - Och givetvis väktare dygnet om.
En okrossbar monter som öppnas med en kortnyckel som inte kan kopieras.
Jag insåg precis en sak... Du kommer ändå inte åt den.
Du har rätt. Du har verkligen rätt. Det är omöjligt.
Jag åker med dig.
- Det tror jag inte. - Det tror jag.
Tillåt mig presentera monsieur Henri Mooré.
Mr Burdett. Trevligt att träffas.
Ni är amerikan... Henri Mooré?
Henri Moore. Jag satte dit grejen över e-t, det passade bättre här.
Slå er ner.
Ni undrar väl varför ni är här.
Ni får ursäkta Jean-Pauls taktik-
- men den fattiga öbefolkningen behöver er hjälp.
För fem år sen var jag framgångsrik affärsman i Detroit.
På semestern satt jag på stranden och drack...
Citronmartini.
Det är egalt. Jag fick en uppenbarelse.
Min uppgift var att tillhandahålla de sociala tjänster-
-som hade förnekats de sämst lottade.
Och nu vill ni ha ett bidrag.
Nej. Jag erbjuder er att delta i tillväxten av min infrastruktur.
- Hur då? - Stjäl diamanten åt mig.
- Jag är inte kriminell. - Inte jag heller.
- Bra, då förstår vi varandra. - Ja. Låt mig visa er runt.
Är det rätt att öbor inte får tillträde till kasinona annat än som anställda?
Varför ska bara rika få åtnjuta farma- ceutiska stunder av själviakttagelse?
Trygghetskänslan i att äga ett maskingevär.
Njutningen som härrör från finansiellt anskaffat kvinnligt sällskap.
De sämst lottade får inte nekas dessa grundläggande nöjen.
Ingen blir avvisad. Allt jag gör, gör jag för folket.
- Och ni behöver diamanten för att...? - Utvidga mitt humanitära projekt.
Ett tillskott på miljontals dollar skulle gynna hela Västindien.
Jag föreslår ett kompanjonskap. Jag kan ge er det ni inte har:
Tillgång till marinan, lyxkryssaren, vaktschemat - allt ni kan behöva.
Jag kunde inte sova, ville inte väcka dig.
Jag såg dig ombord.
Jag anade att du var där.
Slutade vi för tidigt, tror du?
Jag saknar det också.
Vi var så bra.
Och vi slutade när vi var som bäst, obesegrade. Det är då man ska sluta.
Kanske det.
Jag rekade. Det är inget enmansjobb och jag vägrar vara med.
Vi har lagt av. Nu är utmaningen att njuta av enkla ting - det gillar jag.
Jag ljög. Jag kan ta den.
Jag skulle slå av kamerorna och gå in bakvägen, från förrådet, efter 22.00.
- Varför det? - Då jobbar alltid gamla polisgubbar.
- Så skulle du alltså göra... - Jag har sagt det, så nu kan jag inte.
Herregud, vad gör du?
- Lagar mat. - Du?
Nu är vi laglydiga medborgare och såna gör omelett till frukost.
- Ja? - Jag gick nästan på trollkonsterna.
"Titta på tjejen med pattarna medan jag snor din Rolex."
- Vad snackar du om? - Jag vill veta hur du tänker göra.
- Det ska du berätta, på en fisketur. - Jag fiskar inte.
- Jag har öl. - Drick upp det själv.
- Följ med, det är du som betalar. - Nej tack, Stanley.
Du har ett val: polisstationen, det blir svettigt för dig.
De har ingen luftkonditionering, så ta på dig tunna kläder.
Äggen här luktar konstigt, det måste vara hönsen.
- Hur ska du ha det? - Jag kommer.
Det här är väl bättre än vittneskonfrontationer?
Jag har aldrig stått i en.
- Schysst klocka. Vad kostar en sån? - Ett par tusen.
Du kan ju låta FBI köpa en.
De håller mig väldigt hårt. Det har jag dig att tacka för.
Det är stekhett!
Hur hände det där om inte jag sköt dig?
Stickningsolycka.
Smörj in min rygg.
- Menar du allvar? - Jag vill inte bränna mig.
Du var väl duktig på kurragömma, därför blev du FBI-agent.
- Jag hittade alla. - Mig har ingen hittat.
När jag hittat ett bra gömställe stannade jag i flera dar.
Klart.
Nu smörjer jag in dig. Annars bränner du dig.
- Det räcker. - Ska jag inte smörja in dig överallt?
- Mitt spö... - Bara ryggen!
Mitt spö! Det är nånting där. Det är en baddare, Stanley!
En riktig baddare!
Herregud - en haj!
- Varför rör den sig inte? - Chockad.
Den kanske är död, det ser så ut.
Putta på den. Du är ju FBI-agent.
Mister du armen får du sjukpension.
- Det var du som fick den! - Då är det jag som bestämmer!
Jag smyger mig på den.
- Varför viskar du? - Så den inte hör.
Du har rätt att tiga!
Död.
Man skulle ju kunna tro att de var vänner.
- Du måste vara Lola. - Sophie.
- Snygg pistol. Sig Sauer P228. - Justerad avtryckare.
- Snygga skor. Chanel? - Första kollektionen.
- Hur illa var det? - Inte alltför illa.
- Sophie verkar trevlig. - För att vara polis.
- Lola verkar cool. - För att vara tjuv.
Jag ger mig. Du vinner. Önska nåt.
Att du skriver dina äktenskapslöften.
- Jag är så spänd. - Jag ska få dig att slappna av.
Varför klär du av dig?
- Är du stygg nu? - Jag borde få smisk.
Jag ska bita dig.
- Det knackade. Kommer nån? - Ja, en vän.
- Vän? - En väninna.
Jag gör vadsomhelst för dig.
- Vänta här. - Vad ska hon göra?
Berätta...!
Hjälpa mig att göra dig avslappnad.
- Det här gillar du. - Lyllo...!
- Vem är det? - Det får du se.
Max, det här är... Stans mamma!
God natt, Stan!
Ni ligger bara här två dygn till. Var beredda.
Säkerhetssystemet är det mest avancerade som installerats på ett fartyg.
Och det kommer ni att behöva.
Nån har tagit sig in.
Stanna!
Vänd dig om!
Diamanten stals inte, men inkräkta- ren slog ner en av de anställda-
-tog kläderna och smög sig ombord.
Du bedrar mig.
- Vad pratar du om? - Inte med en kvinna - en diamant.
- Du vill ha henne, jag är svartsjuk. - Du har inget att oroa dig för.
- Var har du varit? - Hemma, och skrivit mina löften.
- Jag vill se! - Tyvärr. Du får vänta.
Den lilla subban ska inte få ta min man. Jag tänker kämpa.
- Och hur tänkte du göra det? - Jag är tjuv.
Jag vet hur man distraherar någon.
Den är otroligt vacker...
men den är inte alls lika kul att ha i badkaret.
Du skulle inte ha lagt dig i.
- Jag ville inte du skulle råka illa ut. - Det var du som råkade illa ut.
- Varför ska ni alltid skydda oss? - Ni luktar gott.
Allt handlar visst om sex. Kan vi inte bara jobba ihop?
Det håller jag faktiskt med om, nu är vi bara kollegor.
Vi kan väl äta middag.
Basta, då? Jag bastar alltid med mina kollegor.
Vill du bada bubbelpool i stället? Jag har en på rummet!
- Vi måste snacka. - Perfekt timing. Åk med oss.
- Kan vi ta det mellan fyra ögon? - Självklart
Har du erfarenhet av erotik med okända?
Jag har experimenterat med alternativa livsstilar-
- som bygger på filosofin om fri kärlek i låtar av The Mamas and The Papas.
Den kopplingen har jag aldrig gjort.
Michelle Phillips vet vad hon snackar om. - Earl, bränn en cd åt Max!
Här är det, min vision. Min infrastruktur växer fram inför våra ögon.
Det var ett barnsjukhus, men nu ska det bli ett paramilitärt träningsläger.
Fartyget ger sig av om två dar.
- Vad är det? - Allt du behöver.
Ritningar, en utförlig plan... Nu kan du göra det själv.
Gå in genom ventilationstrummorna. Utställningen nås från förrådet.
De har kameror där så du får kapa de röda kablarna i kontrollpanelen.
Gör du inte det så ser de allt. Sen spränger du väggen.
- C4? - Ta en sprängladdning med tändtråd.
Mindre, men effektivare... Och spräng den efter 22.00.
- Varför det? - Nattskiftet
Då jobbar alltid gamla polisgubbar. Så skulle jag göra.
Då gör jag så
Nu är vi inte kompanjoner längre.
Gå över på andra sidan gatan om du ser mig.
- God afton. Atlantis. - Mr Lloyd, tack.
Stanley... Jag ville bara säga hej. - Du kollar att jag inte följer efter.
Det kan du ju inte göra på rummet. Vi ses.
Det är inte smart att köra så nära.
Jag hörde anropet på radion. Varje år är det en vit kille som råkar illa ut.
Max köpte sitt hus, en månad senare bokades diamanten.
- Han kanske har lagt av. - Knappast
Han träffade Henri Mooré i dag, öns värsta gangster.
- Tack för att du kom. - Nu måste du verkligen ha en ispåse.
Åh, förlåt.
- Känns det bättre nu? - Här också.
- Nu, då? - Här gör det särskilt ont.
Jag känner hur det sprider sig någonstans... hit.
- Jag måste göra mig illa oftare. - Och på intressantare ställen.
- Jag vibrerar! - Jag med.
- Det ringer! - Är ingenting heligt...?!
- Jag måste gå. - Du får inte gå nu! Mitt huvud...
- Vi får ta det en annan gång. - Bara fem minuter...!
- Fem minuter? Skäms! - Tre, då.
- Sluta nu. - Två. Snälla...!
- Två snabba? - Jag är jättesnabb.
Det är Luc i baren. Vi har en gäst som är dyngrak och skriker om er.
Välkommen till paradiset!
Det är bara ett paradis för bovar som Max Burdett!
Ja, jag hörde. Jag kommer.
- Var är han nånstans? - Där.
- Vad är det? - Ingenting.
Jag fick ihop det med Sophie och det var helt underbart-
- men om ett dygn tar det slut. Då åker fartyget!
Och när du har snott diamanten står jag där som ett fån igen!
- En till! - Du ska inte ha mer.
Du är inte min pappa!
- Paraplydrinkar passar väl inte dig. - Remora-drinkar är inte att leka med.
- Du är ju duktig. - Det är jag inte alls!
Jag har tyckt att allt är ditt fel, men nu inser jag att det är mitt.
Du är genial! Var jag ens i närheten så skulle jag aldrig lägga av!
Du har en begåvning, det är inspirerande!
Jag älskar Remora-drinkar! - Bartender! En till!
Luc, du är väl ledig nu. Hjälp mig.
Säger du att jag stoppade om honom så slår jag ihjäl dig.
Det är låst. Försök inte ta dig in, jag vill inte ha dig här.
Soldäcket är klart. Du lovade att vi skulle se solnedgången tillsammans.
Och det är inte allt... Jag hittade anteckningsboken.
Jag skriver löftena nu med detsamma.
Det är inte för min skull. Betyder vårt förhållande någonting för dig?
Tror du verkligen att den tredje kan få dig att känna dig hel?
- Jag vet inte. - Kom inte tillbaka förrän du gör det.
Vart ska jag ta vägen?
Hon har slängt ut mig.
- Varför är det mitt problem? - För att alla hotell är fullbokade.
- Får jag flytta bevakningsgrejerna? - Rör inget, de är väldigt dyra.
Jag tänker inte sova på golvet.
- Synd för dig. - Dig med. Maka på dig.
Vad hade du gjort?
Jag missade vår första solnedgång på hennes nya soldäck.
Var det allt?
Jag är inget bra på sånt.
Klart du inte är.
Världen kan delas in i de som gillar solnedgångar och de som inte gör det.
Såna som du blir aldrig nöjda.
Otåliga, spända, egoistiska, rastlösa perfektionister-
- som dör ensamma, svinrika och ångerfulla.
De som kan koppla av, njuta av sol- nedgången, hålla handen, är lyckliga.
Varför kan inte du det?
Det är ditt fel.
Sno inte täcket.
Sov gott.
Byrån lägger sig inte i privatlivet, men det här är för mycket.
Kowalski... Stafford... Sophie...!
Vi blev uppringda av Bethel, han undrade vad FBI gjorde här.
Det undrade vi också...
- Vad menar han, Stan? - Han är avstängd, sedan tre månader.
- Avstängd? - Labil, efter Napoleon 2-fjaskot.
- Du sa att du jobbade. - Det gör jag.
När jag har gripit honom och blivit befordrad, blir jag deras chef.
- Är ni ihop? - Han är bara en misstänkt för mig.
De här visar nåt annat.
- Han har betalat hotellsviten. - Och alginpackningarna. Mysigt...
Du ljög för mig, Stan, och fick din semesterflirt.
Hoppas du är nöjd.
Du kanske ska kolla upp nästa partner lite bättre.
Hon hade inte behövt vara så hård. Rusa ut så där...
Jag förstår henne. I vårt yrke gillar vi inte när nån ljuger.
Du småljög, undanhöll lite fakta, det är inte samma sak.
Du är FBI-agent med en utredning.
- Det låter faktiskt inte så farligt. - Jag kan förklara för henne.
Du, då? Du är ju ett riktigt kap. Jag har sett hur mycket du älskar Lola.
Visst har du en del problem, men du behöver bara lite stöd.
- Precis. - Jag kan snacka med henne.
Max kan varken äta eller sova, han är som en skadskjuten fågel.
Stan lider, han vändas, han är som en sjuk hund.
Han behöver dig. Ge honom en chans till.
Det är en bra kille. Visst ljuger han, men det hör till jobbet.
Det här känns lite konstigt.
- Vad säger du? - Jag tror inte ett ord.
Låt oss få prata klart.
Vi ska aldrig ljuga mer.
Han låter bli diamanten och jag låter bli honom.
- Det tror jag på när fartyget har åkt. - Och det är några timmar dit.
Jag kan inte få bort fartyget, men vi kan komma bort.
Jag har skaffat en hobby.
- Det har du inte sagt! - När vi kommer upp till ytan...
är fartyget på väg till Paris och diamanten borta.
Vart ska vi?
Till ett rev där det ska finnas guld för 100 miljoner i nåt vrak.
Du skämtar.
Kolla...!
De har legat här sen 40-talet, men ingen har hittat nåt guld.
Med FBI:s hjälp kanske det kan gå.
Jag tror på Max. Delat på fyra, det blir 25 miljoner var!
- Var ska vi börja? - Varsomhelst Vi delar upp oss.
Det är väl inte farligt? Jag är skaldjursallergiker.
Var inte orolig, hajar klarar du ju.
Efteråt bjuder jag på paraplydrinkar.
Har du sett guld här nånstans?
Max, jag litar på att du gör mig rik.
Lola, en rent hypotetisk fråga: Hur känns det att hålla i 25 miljoner?
Jag har ingen aning om vad du menar.
- Hej då, gamling. - Skit på dig...!
Vad fan är det?
Vi har en inkräktare i förråd B.
Pågående inbrottsförsök. Alla väktare till förråd B.
Max...?
- Var är du? - Nånstans inne i båten.
Jag med. Tack för hjälpen...!
Max, är du inne i båten?
Ja, det är otroligt.
Vad ser du?
- Kaptenshytten, tror jag. - Intressant...
Max, jag vill nog inte ha nån paraplydrink längre.
Vi kommer hem tomhänta. Var är du? Jag vill leta med dig ett tag.
Jag kapade ju den röda kabeln!
Skickligt, du stängde av värmen till bubbelpoolen.
Är du i aktern?
Stan Lloyd anropar Max Burdett.
Trodde han att han var osynlig?
Fan...! Avledande manöver, tillbaka till diamanten!
Var är du nånstans?
Svara, då...!
I ventilationstrumman! Han har diamanten!
Vad var det?
- Han har tappat radion. - Jag hörde nåt annat.
Var är du? Vad har hänt?
Läcker dräkt...!
Där är du ju! Vi har ju legat sked, ska du dra nu?
Jag hajar-kurragömma.
Som sagt: Jag hittade alla.
Du är duktig, men inte så duktig.
FBI lyckas med allt de företar sig.
Syrgasproblem!
Jag kan inte andas. Hjälp!
Var är du?
Jag kommer, Stan. Var inte rädd, ta av dig masken.
Jag tar det, älskling. - Här är jag. Ingen fara.
Allt är lugnt.
Typiskt att just jag får problem - och första gången.
- Jag vill utbringa en skål. - För vadå?
- Att sluta jobba. - Skål för det!
Va? Hur då?
Diamanten stals för en halvtimme sen.
Du hade planerat det... Allt det här.
Du har ett perfekt alibi: mig.
- Upp med händerna! - Menar du allvar...?!
Inte undra på att du lagt av, du har inget kvar att stjäla. Jag måste dit.
Du kunde bara inte låta bli att förnedra mig igen, göra mig till åtlöje!
Du räddade mig verkligen där nere.
Förlåt, jag ville skydda dig.
- Så generöst. - Jag hade inte klarat det utan dig.
Men du måste ändå erkänna att Stans min var obetalbar.
Jag hjälpte dig för att jag älskar dig. Men nu lämnar jag dig.
Jag trodde att du, av alla människor, skulle tycka det var skickligt.
Det gör jag. Det var en smart plan.
Du är en underbar tjuv. Men jag vill ha en underbar man.
Backa!
Trodde du det var över? Vänd dig om!
Jag har försökt hålla en hög nivå och vädja till ditt intellekt-
- men du envisas med rännstensnivå! Var är diamanten?!
- Hon har inget med det här att göra. - Nu har hon det! Öga för öga!
Skickligt, subba!
Var kom du ifrån?
Han bad mig, fick nej, stal den själv och ville väl sopa igen spåren.
- Varför gick ni inte till polisen? - Han hotade med att döda oss.
Du hade ändå inte trott honom, Mooré var ju öns frälsare.
- Var är diamanten? - Ingen aning. De tänkte sätta dit oss.
Är vi klara nu?
- Jag tror inte ett ord. - Jag vet.
Åk inte.
Lycka till.
Lola, lyssna på mig.
- Det är ingen idé, det är för sent. - Jag vet, men nu har jag skrivit dem.
Men jag kan det utantill. Hela livet har jag jagat värdefulla saker-
- när jag redan hade det enda jag brytt mig om.
Du är mitt hjärta. Från och med nu är du min enda juvel.
Jag vill se massor av solnedgångar och jag vill inte se en enda utan dig.
Den första diamant jag har köpt.
Jag älskar dig, Lola Cirillo. Bli min.
- På ett villkor. - Vad du vill.
Visa kvittot.
Varsågod, Luc. Tack. Jack med is och ett paraply - nu är det fest.
Glöm det, jag bjuder på Remora!
- Vad sjutton gör du här? - Jag tänkte stanna ett tag.
Ser du vad det är? Nu är jag pank, men visst klär den mig?
- Det måste svida, med din lön. - Äsch, det har jag råd med. Kom nu.
Var inte de här starka?
Vad är det i?
Apelsinjuice, mangojuice, grenadine och kokosmjölk.
Ingen sprit?
Jag älskar Remora-drinkar! - En till!
Säger du att jag stoppade om honom så slår jag ihjäl dig.
Den lilla viken är verkligen fin.
Mår du bra? Det ser inte så ut.
Som dykentusiast borde du veta vad en Remora är.
Remoran är en sorts fripassagerare. En sugfisk som livnär sig på hajen.
Hajen gör allt arbete, men remoran kammar hem bytet.
Det var du, Stan... ända från början.
Den enda ni inte stulit.
- Du lurade mig. - Och det känns härligt!
Kan den store Max Burdett ha förlorat till slut?
Nej.
Jag har Lola.
Gratulerar!
Jag har den framför mig. Planet går om tio minuter.
I morgon är utropspriset 30 miljoner dollar, så ta med stora plånboken!
- Man kan inte få allt... - Vi har ju solnedgångarna.
Du hittar säkert en hobby en vacker dag.
Det har jag nog redan gjort.
Adjöss, Paradise.
- Nu är det väl sista gången? - Ja, då.