Космически кораби над Лос Анджелис.
Крадци на тела, контролиращи съзнанието ни.
Извънземни, осъществяващи контакт.
Тези и други сценарии, базирани на извънземни,
са сюжет на много научно фантастични филми и телевизионни предавания.
Но какво ще стане ако извънземните същества дойдат на Земята утре?
Ще дадат ли знак за нова ера на мир и просперитет,
или ще задействат война на световете?
Денят, в който се обяви, че не сме сами,
ще бъде деня, в който тази планета ще се промени завинаги.
Самата структура на правителството
и самата структура на религията ще се разпаднат.
Всички искат да срещнат извънземно. Но трябва да започнем по малко.
Трябва да се научим да ходим, преди да можем да бягаме.
Милиони хора по света вярват,
че в миналото сме били посещавани от извънземни същества.
Ами ако е било така? Наистина ли древните извънземни са помогнали
за формирането на историята ни?
И ако е така, какво би станало, когато се върнат?
КОИ СА БИЛИ? ЗАЩО СА ДОШЛИ?
КАКВО СА ОСТАВИЛИ?
КЪДЕ СА ОТИШЛИ? ЩЕ СЕ ВЪРНАТ ЛИ?
ДРЕВНИТЕ ИЗВЪНЗЕМНИ
пети епизод ЗАВРЪЩАНЕТО
През цялата човешка история хората гледали към звездите
с възхищение и удивление.
Нашите древни предци маркирали движението им,
определяли съзвездия
и отбелязвали времето чрез календари, базирани на небето.
Звездите също така станали източник на много митове и легенди.
Много от тях описват посетители, дошли на Земята, някъде отвън.
Други говорят за цели цивилизации, съществуващи в Космоса.
Древните санскритски писания от Индия ни казват, например,
че има 400 000 подобни на човека видове пръснати из Космоса
по различни планети, различни слънчеви системи, дори различни измерения.
Но къде са тези извънземни същества? Идвали ли са на Земята в миналото
според теорията на древните астронавти и да са си заминали?
И ако е така, ще се върнат ли някога?
Днес учените по целия свят престанаха да чакат
и предприемат стъпки за намирането на разумен извънземен живот.
Ще успее ли най-накрая технологията да докаже
това, в което нашите древни предци са вярвали преди хиляди години?
През 1960 г., астрономът-физик Франк Дрейк
създава необичаен телескоп на хълмовете в Западна Вирджиния.
Странното устройство е направено от радар от Втората световна война.
Но вместо традиционните оптични лещи,
той има насочваща радио антена.
Няколко прости изчисления показват, че радиотелескопите имат способността
да предават и приемат буквално през междузвездни разстояния.
Говорим за много светлинни години.
Така Франк Дрейк обърнал радиотелескопа към няколко близки звезди
и го настроил, за да види дали може да улови съобщение от извънземни.
Това било някаква лудост.
Дрейк се провалил в улавянето на някакъв звук този ден,
но науката радио-астрономия се родила.
Щом не можем да видим извънземни в Космоса, бихме могли да ги чуем.
Това, върху което се бяхме фокусирали в миналото за търсене на извънземен живот,
е пасивен опит за откриване на сигнали, на базата на това,
че ако те са напреднали технологично, биха имали нещо като
електричество като нас, а електричеството създава лъчение.
То изпраща сигнали и ние се надяваме да ги разпознаем.
През 1961 г., Франк Дрейк и група астрономи, физици и биолози,
създават частно финансирана организация, наречена SETI:
ТЪРСЕНЕ НА ИЗВЪНЗЕМЕН ИНТЕЛЕКТ.
Тяхната цел е да насочат мощен радиотелескоп към Космоса и да слушат.
Дрейк изчислява вероятността за съществуването на разумен живот
по една формула, станала известна като "Уравнението на Дрейк".
Уравнението на Дрейк е като мост между учените и не учените,
защото обяснява какво би трябвало да знаете,
за да кажете колко извънземни живота може да има.
Има много фактори в уравнението на Дрейк.
Като каква част от звездите имат планетни системи,
каква част от тези планети може да бъдат обитавани,
на каква част от тях може да има течна вода
и на колко от тях би еволюирал разумен живот?
И един важен фактор е продължителността на живота на тези цивилизации,
а това е голямото неизвестно. Ние знаем само едно, нас самите.
И до кога ще ни има?
Това трябва да се определи.
Използвайки уравнението, Дрейк изчислява,
че над 100 милиона напреднали цивилизации
биха могли да съществуват само в Млечния път.
SETI предполага, че ако имате една извънземна цивилизация,
способна да пътува, развила електрониката си,
тя има пръстови отпечатъци.
Този пръстов отпечатък е един повтарящ се сигнал.
Един повтарящ се сигнал ще покаже, че това не е само шум,
отпадъчна честота, а истински опит в комуникацията,
може би не с нас, а помежду си.
На 15 август 1977 г., астрономът, д-р Джери Ехман,
работел по един проект на SETI в държавния университет в Охайо,
когато записал един непрекъснат сигнал, идващ от посоката
на съзвездието Стрелец.
Сигналът продължил 72 секунди, преди да се изгуби.
Ехман смята, че е бил с извънземен произход.
Но въпреки повторните търсения и все по-големите телескопи,
сигналът никога повече не бил открит.
Ами ако SETI е уловил предаване от друг свят?
Какво би се случило след това?
Според протоколите на SETI,
щом се потвърди един извънземен радио сигнал,
новините от събитието да се пазят в тайна, докато се уведомят властите.
Правителството ще реши дали да се опита да направи контакт.
Мисля, че всички залози са прекратени. Заради това съобщение.
То може да съдържа изключително важна информация,
която би преобразила нашето общество и вероятно би го дестабилизирала.
Какво би означавало това за бъдещето на нашата цивилизация?
Това са важни въпроси.
Днес SETI продължава да сканира околностите на близките звезди
за изкуствено произведени сигнали,
с помощта на няколко от най-големите телескопи в света.
През следващите няколко години, когато започне
да функционира пълноценно, новия телескоп на SETI, АТА
ще позволи разузнаване на до един милион звезди.
SETI трябва да претърси огромна площ.
Ще ви кажат, че до сега са претърсили еквивалента на чаша вода,
сравнено с целия океан на Земята. Чака ги много работа.
Докато SETI слуша пасивно сигналите от Космоса,
NASA се опита да се свърже с извънземен живот директно,
чрез съобщения, изпратени на борда на космическите си сонди.
Начинание с малък успех, но няма причина
да си мисля, че живот не е еволюирал някъде другаде.
Това, което е трудно да се предскаже или да се разбере, е,
каква е вероятността това да се е случило достатъчно близо,
така че да има някой, с когото бихме могли да общуваме.
През 1972 г., НАСА се съгласяват да прикрепят малки плаки
от външната страна на сондите-близнаци "Пионер",
първите предмети от човек,
предназначени да напуснат Слънчевата система.
НАСА се свързва с професора от университета в Корнел,
д-р Карл Сейгън, да изработи посланието.
Карл Сейгън е един от най-активните астрономи
в търсенето на живот извън нашата планета.
Той е много виден учен, отличен астроном
и е направил много, за да ни помогне да разберем как можем
да се свържем с друг живот или да открием живот другаде във вселената.
Сейгън, заедно с основателя на SETI, Франк Дрейк,
създават една златно-анодизирана алуминиева плака
с приблизителни размери 15 на 23 см.,
която съдържа колекция от символни изображения на хората и на Земята.
Мъжът и жената са голи и господина държи ръката си така,
в нещо като знак за поздрав.
Показано е също така схематично изображение на Слънчевата система,
с планираната траектория на космическия кораб "Пионер"
и диаграма на 14 звезди-пулсари около Слънцето,
схема, която би помогнала на някой да уточни произхода на кораба.
Опитали сме се да им дадем представа къде се намираме
и това е интересния проблем, как да кажеш къде се намираш в Космоса,
когато не знаеш къде ще го намерят.
Всичко това е в един много стилен дизайн, но и опит с надеждата
да съобщим поне някои от тези представи.
Пет години по-късно, през 1977 г., д-р Сейгън получава втори шанс
да проектира междузвездно съобщение, когато НАСА се съгласява да прикрепи
още едно на космическата сонда "Вояджър".
Този път Сейгън създава грамофонна плоча от позлатена мед
със серия от инструкции как работи.
Сейгън преценява, че металния диск може да оцелее в Космоса
поне един милиард години.
Едно от предизвикателствата с технологията е да се разбере,
може ли някой да направи това, което искате, тук искате да закодирате аудио,
дори някои видео изображения, но го направете по такъв начин,
че почти всяко технологично напреднало общество да го разбере.
А предимството на записа е и механично, и електрическо.
Улеите са очевидни.
Така те слагат на капака инструкции как да го прослушат.
Записът включва голямо разнообразие от звуци, бебешки плач, вятър,
шум от вълни и дъжд, животински звуци,
както класическа и съвременна музика от целия свят.
Една интересно подбрана песен е рокендрол хита на Чък Бери
"Джони да слушаш".
Музиката е добър избор, защото почти всичко вибрира и създава звук.
Затова бих се обзаложил, че почти всяка култура е развила музика.
Мисля, че на Бах е отделено най-много време на записа.
Не знам защо са избрали това, да бъда честен,
но той е един от най-математическите композитори
и това може да е била една от причините,
защото математиката е по-универсален език.
Сейган включва също така широк набор от снимки
на добре познати направени от хората постройки и поздрави на 55 езика.
Мисля, че най-важния е шумерския език.
Защо са включили шумерския в записа?
Според теорията за древните извънземни,
древен Шумер е първото място, където сме направили контакт
с извънземно лице.
До този момент очевидно още не сме научили нищо
за извънземния живот, защото не сме направили отново контакт.
Мисля, че заради нашето намерение всеки път да се опитваме
да разберем как искаме да общуваме с нещо,
то разширява границите и разбирането на самата комуникация.
Всички искаме да открием извънземни.
Дали това са планетарните учени, търсещи признаци на живот
на друга далечна планета.
Дали са привържениците на древните извънземни,
които търсят признаци на живот от извънземни, посещавали ни в миналото.
И дали това са днешните хора, които искат да имат преживявания
с НЛО и извънземни, които са ги посещавали напоследък.
Всички се опитваме да направим едно и също.
Докато търсенето на извънземни същества продължава,
един нов космичен телескоп е на лов за планети,
които може да съдържат живот.
Има ли други земи? И ако има, как ще ги намерим?
Запалване!
Издигане.
Издигане... На 6 март 2009 г., НАСА изстреля ракетата "Делта II" в Космоса.
На борда е нов телескоп наречен в чест на германския астроном
Йохан Кеплер.
Космическият телескоп е специално предназначен да открива
наличието на подобни на Земята планети,
намиращи се извън нашата Слънчева система.
Търсенето на Кеплер е насочено към конкретна област в Млечния път,
позната като шпората на Орион.
Кеплер иска да отговори на въпроса, колко обикновени са другите земи.
За да го направи, ще наблюдава част от небето три години и половина.
Все едно държите очите си отворени и гледате само една част от небето.
И това, което правят, е да наблюдават звездите.
И тогава, когато една планета обикаля около тази звезда,
когато застане пред звездата, светлината на звездата намалява
много малко от нашата гледна точка, защото е блокирана от планетата.
Така че търсите това затъмнение на тези звезди.
Така можете да откриете тези планети.
До сега телескопа Кеплер е потвърдил наличието на 5 планети
извън нашата Слънчева система.
В НАСА очакват да открият още няколкостотин екзопланети
като тези, преди мисията им да бъде изпълнена.
След като една планета е била засечена, учените трябва да определят
дали на нея има вода.
От Земята знаем, че целия живот тук изисква течаща вода.
Това е подходът, който е бил предприет
в търсене на живот на други места във Вселената,
проследяването на водата. И така това е стъпка първа.
На Земята, където откриваме вода в течно състояние, ще открием живот.
И това е вярно.
Животът на Земята може да съществува под изключителен набор от условия.
Има изключителни организми, които живеят в горещи потоци,
идващи от земната кора дълбоко под океана.
Има други забележителни организми,
които живеят в басейните с отпадъците от ядрените реактори
при изключителна радиационна среда и т. н.
Но това, което е абсолютно необходимо за живота,
както знаем, е водата в течно състояние.
За да определят дали на една планета има вода и евентуално живот,
учените използват специални телескопи, за да анализират атмосферата й.
Наблюдаваме светлината, която идва от планетата.
И разделяме тази светлина като дъга.
Ако се вгледате в една дъга в небето и гледате много внимателно,
ще видите едни тъмни линии. Ще видите цветове, които липсват в дъгата.
А тези цветове липсват, заради абсорбацията от газове
в земната атмосфера. Така че вземаме една дъга от друга планета
и търсим тъмни линии, което ни казва какви газове има в атмосферата.
За да разберем по-добре как се влияе живота от атмосферата,
учените от НАСА изучават подложки от микроби
в резервата Мос в Калифорния.
Микробните подложки са важни за НАСА по цял куп причини.
Организмите, които са в микробните подложки са били на Земята
много по-дълго от всеки друг организъм.
Те правят много неща, които наричаме биомаркери,
които са важни в търсенето ни на живот на други планети.
Имаме структурни биомаркери
така че когато вземете парче микробна подложка и погледнете повърхността,
на какво ви прилича?
Едно от нещата, които правим с тези микробни подложки,
е да измерваме потоците на метан.
Метанът е газ, който се получава от определени организми,
които използват органични вещества, които са в тези подложки.
И когато метанът отиде в атмосферата,
той може да бъде засечен от други мисии, като наземната търсачка на планети,
една от мисиите на НАСА за търсене на газове,
които са получени от живот на екзопланети.
Можем да потърсим наличие на кислород или вода на една планета
и поне това би могло да ни даде представа за формите на живот, като нас,
тези, които сме базирани на въглеродна основа и използваме
цикли от кислород и въглероден двуокис.
Нашата атмосфера не е стабилна без живи организми.
До сега щеше да се е изпарила.
Така че ако потърсите в Космоса и намерите една звезда
с наличие на химикали, които знаем, че съществуват от живот,
това е много силно доказателство, че там има живот.
Това няма да ви помогне да разберете дали е разумен живот,
но ви дава доказателство за живот.
С една вселена, буквално пълна с възможности,
ловците на планети са се фокусирали върху една зона,
наречена "Зоната на Златокоска".
"Зоната на Златокоска" е мястото, където една планета не е твърде гореща,
не е твърде студена, а с подходящата температура за живот.
В момента не знаем за планети като Земята в "Зоната на Златокоска".
Една планета се доближава. Нарича се Глийзе 581D.
Но не сме напълно сигурни дали е в "Зоната на Златокоска".
През последните години е прието, че има повече от една "Зона на Златокоска".
Например, може да има живот вътре в ледените протопланети,
тези малки планети или огромните луни.
Луната на Юпитер, Европа е много добър пример.
Европа е течна под ледената покривка.
Течна е отдолу заради затоплянето от приливите и отливите
и триенето вътре, в самата планета.
Така че там би могло да има живот, вероятно само микробен,
дълбоко под леда на Европа.
Това е много предизвикателен въпрос,
дали има живот на други места в нашата Слънчева система.
Имате толкова много компоненти, които трябва да се обединят.
Трябва да разбираме науката. Трябва да задаваме правилните въпроси.
Иска ми се да имах скенер, с който да отида и като го насоча,
и той да каже: "Има ли живот или няма", нали? Но го нямаме.
Така че трябва да бъдем умни и разумни
и да създадем инструменти, на които всъщност
да поставим въпросите, на които се опитваме да си отговорим.
Това е неизбежно. Там има толкова много планети, че е неизбежно
да намерим една в "Зоната на Златокоска" един ден.
Но докато телескопа на Кеплер едва започва да сканира хоризонта,
НАСА вече планира следващата стъпка в търсене на извънземен живот:
изстрелването през 2014 г. на телескопа Джеймс Уеб.
Хората винаги ме питат: "Очаквате ли да намерите Земя в живота си"?
И аз казвам: "Да, абсолютно".
Когато бях студент, почти никой не беше готов да го твърди по този начин.
Усещането през 60-те и 70-те беше,
че дори да има планети, подобни на Земята, животът е толкова невероятно събитие,
че никога не би се случил някъде другаде.
Сега преобладаващото мнение е, да, Вселената е изпълнена с живот.
Всички искат да срещнат извънземно.
Но трябва да започнем с малко, да се научим да ходим, преди да тичаме.
Завладяващото за мен е, че ние сме само на 4 и половина милиарда години
в една вселена, която е близо на 14 милиарда години.
Какво би се случило с някоя от тези, подобни на Земята, планети,
които ги има от 5-10 милиарда години преди нас?
Боже, можете само да си представите.
Ами ако хората не са само интелигентни същества,
които търсят живот във Вселената?
Ами ако има същества на други планети,
които провеждат собствено търсене?
Ами ако ни открият, преди ние да ги намерим?
Някои вярват, че вече са ни открили.
На 30 октомври 1938 г., радиослушателите в Съединените Щати
са зашеметени, след като серия от новинарски бюлетини
описват марсианско нахлуване на Земята.
Марсиански цилиндри падат из цялата страна.
Това е краят.
Въпреки, че предаването прозвучава реално, то е било измислица,
режисирана и разказана от Орсън Уелс.
Невероятно, но много слушатели го сметнали за истина
и изпаднали в паника.
Вестниците съобщавали за семейства, напускащи домовете си
на път за планините, докато други се въоръжавали
и се готвели да се бият с извънземните нашественици.
Било е представено, може би, с кратко въведение,
че не се случва наистина.
Но от този момент нататък е изиграно, сякаш наистина се случва.
Е, повечето хора, които го чули, помислили, че наистина се случва.
Хората били разстроени.
Някои от тях буквално се отправили към планините.
Шофирали до места, за да приберат други хора, семейства и приятели.
Докладвали на армията за действията си.
Отзвукът от тази измислена атака на извънземни, накарал много хора
да се подготвят за най-лошото.
Но ако обществената реакция на една радио-драматизация
води до национална вълна от страх,
какво би се случило, ако наистина дойдат?
Лос Анджелис, Калифорния.
В ранните месеци на 1942 г., градът е на ръба.
Неотдавнашното изненадващо нападение на Пърл Харбър
въвлича Америка във Втората световна война
и заплахата от японско нашествие по море и въздух,
държи военните в пълна готовност.
Пърл Харбър е скорошен спомен за хората.
Хората били в повишена готовност. Имало много подозрения.
Японските американци били интернирани в лагери.
Имало немски подводници в Атлантическия океан,
японски подводници в Тихия океан и хората били много изплашени.
В една добре организирана защитна операция,
въздушната отбрана и бреговата охрана наблюдавали
тихоокеанския басейн както никога преди това.
Войната започнала.
Бях 13 годишно дете и тази вечер, през февруари 1942 г.,
сирените започнаха да вият посред нощ.
Изгасиха.
Гасиха няколко пъти и преди това.
На 25 февруари между 3:12 ч. и 4:15 ч. сутринта,
37 брегова артилерийска бригада в Лос Анджелис
открива артилерийски огън по неидентифициран летящ обект.
Наблюдатели от покрива на телевизия "Колумбия"
в центъра на Холивуд, ясно виждат как светлините от оръжията и прожекторите
се носят по небето в широка дъга по крайбрежната зона.
Това, което първоначално ме събуди,
беше звукът от противовъздушните оръдия.
Скочих от леглото, родителите ми бяха станали.
Баща ми беше военен.
Той разбра, че това трябва да е истинско.
Майка ми ни каза с брат ми:
"Отивайте под леглото! Отивайте под леглото! Стойте там!"
Разбира се, ние излязохме и надникнахме.
Навсякъде имаше стрелба. Беше почти като на 4 юли.
Започнах да чувам много силни експлозии.
С брат ми гледахме през прозореца на спалнята
и видяхме прожекторите да се обръщат и да се насочват към небето.
Но какво е било това странно НЛО, към което били насочени прожекторите?
Откъде е дошло? От Япония?
Или от някой друг свят?
Може ли тази невероятна снимка, публикувана на следващата сутрин
в "Лос Анджелис Таймс", да е доказателството?
Може ли теоретиците на древните астронавти
да са били прави през цялото време?
Практически то беше горе, сериозно беше горе.
Пенсионирания професор по антропология К. Скот Литълтън,
бил девет годишен и израснал в Хермоса Бийч,
когато забелязал странен обект да виси точно над дома му.
Видяхме това, което майка ми винаги наричаше "сребърна буболечка".
Днес бих го характеризирал като ромб с дълга, овална форма.
Беше нещо, което никога няма да забравя.
Беше хванато от лъчите на прожекторите
и противовъздушната охрана гърмеше около него.
Постепенно си отиваше ето така и започна да губи височина,
малко след като се отправи към Редондо Бийч.
Загубихме му следите, но ударите продължаваха.
И много бързо след това видях, ние всички видяхме,
самолети, летящи по следите на обекта над главите ни
някъде към три до пет прихващача, американски самолети.
Никой никога не призна, че тези самолети бяха в небето.
Първата ни мисъл беше, че това е японски разузнавателен самолет.
По-късно японските доклади окончателно доказаха,
че не е имало техни самолети
над Южна Калифорния тази нощ или когато и да е.
След като отхвърля възможността японски самолет да е нахлул
в американското въздушно пространство, секретаря на флота Франк Нокс,
определя инцидента като "военни нерви".
Но военния секретар Хенри Стимсън бързо отхвърля това обяснение,
заявявайки, че в действителност самолет
е бил целта на нападението.
До ден-днешен никой не знае какво точно или кой
е било надвиснало над Лос Анджелис онази нощ.
Някои твърдят, че въздушното нападение в Лос Анджелис е било
сложна тренировка, показно от страна на армията,
за да държи гражданите в готовност в случай на истинско нападение.
Други твърдят, че неидентифицирания летящ обект
е бил балон, изтърван от обсега си.
Но дори и това обяснение не изглежда достоверно
за тези, които са наблюдавали самото събитие.
Имаше едно място, където балоните бяха закотвени
над самолетните заводи в Ел Сегундо, Дъглас, Северна Америка.
Би трябвало да се е изтървал, да е полетял на север,
към планините на Санта Моника и да се е върнал от тук.
Балоните не маневрират така.
Независимо от противоречията, един факт е безспорен,
приблизително 14 000 снаряда са били изстреляни по странния обект
и шрапнелите валели от небето над час.
Но по какво са се целели?
Може ли армията да е заплашила живота на цивилните за една тренировка?
Голяма паника. Шестима души са убити
при пътни злополуки и от паднали шрапнели като цяло.
Един приятел видял шрапнел да пробива покрива на гаража на съседа.
Така че да, имаше щети от паднали шрапнели.
На сутринта имаше нещо в двора ни, което майка ми ми каза,
че отива да прибере, нещо като брезент.
И когато се наведох или коленичих в тревата,
си порязах коляното и си взех моето парче шрапнел.
Пазила съм го през всички тези години.
Ето моя шрапнел и е много остър.
По метода на отхвърлянето, най-ефективното, казвам го като учен,
най-ефективното обяснение, че е било нещо, което днес наричаме НЛО,
нещо от друг свят, което принадлежи на друга технология.
Ако е вярно, то това събитие е най-голямото
масово наблюдение на НЛО в историята.
Над един милион хора са го видели.
А дали е НЛО или не, спомените остават живи,
за онези, които са видели нещо в небето онази нощ.
Толкова живи, че много от тях
се събират всяка година във Форт Макартър
в Сан Педро, Калифорния, за да възстановят това мистериозно събитие.
Градът беше полудял.
Мислеха, че бяхме нападнати от японски самолети.
Някои теории казват, че е метеорологичен балон.
Други казват: "Видях самолет, знам, видях самолет",
а други казват: "Не, няма такъв самолет".
Тогава това беше страшно нещо.
Мисля, че в този ден не знаеха по какво стрелят.
Дали е било метеорологичен балон или летяща чиния?
Но за тези, които вярват, че са видели извънземен кораб тази нощ,
остава един важен въпрос: Какво е станало с него?
Според слуховете, най-накрая се разбил във водата
и бил открит от флотските водолази.
Така че може да е бил уцелен и да се е разбил и това да е обяснението,
защо военните реагираха толкова бързо на Розуел, 5 години по-късно.
Защото вече са имали поне някакво подозрение, какво ще намерят там.
Наистина ли Земята е била посетена от извънземен кораб
в нощта на 25 февруари 1942 г.?
И може ли глобалните заплахи, породени от Втората световна война,
да са задействали спусъка?
Може би идеята не е толкова пресилена, както някои си мислят.
Възможно ли е извънземен космически кораб да бъде сбъркан
с вражеските самолети на хитлеристка Германия?
През 1993 г. в книгата си "Боговете на рая",
авторът Уилям Брамли, теоретизира, че извънземните
играят роля в почти всяка катастрофа в човешката история
и дори използват войната като средство за контрол
на растежа на населението.
Но докато има много скептици относно твърденията на Брамли,
има едно нещо, с което са съгласни,
че броя на съобщенията за видени НЛО се увеличава във военно време.
По време на война, когато големи цивилизации са в конфликт,
толкова голям, сякаш цивилизациите ще се унищожат,
изведнъж от нищото се появява НЛО.
Докато скептиците и военните историци
отдават тези предполагаеми наблюдения на военни нерви или стрес,
тези, които вярват в НЛО, намират многото примери трудни за отхвърляне.
Когато избухва Втората световна война през септември 1939 г.,
има много сведения за неидентифицирани летящи обекти
забелязани над хитлеристка Германия.
Въпреки, че термина НЛО още не е измислен,
съюзниците вярват, че "страшилищата", както са били познати,
са нови бомбардировачи, разработени от нацистите.
Но първия бомбардировач, германския "Месершмит ME-262",
не е бил въведен в германските ВВС до 1943 г.
Не може да не се отбележи колко напреднали
са били нацистките системи за придвижване и аеронавтиката им.
Те имали първите оперативни изтребители за водене на бой.
Те създали и тествали самолет,
който много прилича на НЛО, за каквито се съобщава и днес.
Имали са много напреднала ракетна технология.
Отдавна има слухове за нацистките проекти,
да направят самолет, използвайки НЛО технология.
В края на XIX век живели Алистър Кроули,
Хърбърт Уелс, Брам Стоукър, който написа "Дракула",
и Жул Верн, който написа "От Земята до Луната".
В обществото ги наричали "Златната зора".
В това общество те вярвали в съществуването
не само на НЛО, но и на извънземни.
Тази култура повлияла на Хитлер
в края на 20-те и началото на 30-те години.
В търсене на произхода на арийската раса,
те стигнали до Индия и до ведическите текстове,
където се говори за НЛО.
Така че по свой начин Хитлер е вярвал в НЛО
и е искал да развие своя версия, на базата на ведическите текстове.
Да има едно драматично оръжие-чудо,
което да сложи край на войната.
Въпреки, че нацистите никога не разработват, т. нар. оръжие-чудо,
сведения за странни летателни машини в германското въздушно пространство
продължават през цялата война.
Но за какво точно докладвали съюзническите пилоти?
През 1940 г. американските бомбардировачи буквално заличили
германските градове Дрезден, Хамбург, Берлин.
При тези нападения американските пилоти видели
тези кълба от светлина да идват към самолетите им.
Те не знаели какво са били.
В началото мислели, че са германски тайни оръжия.
Затова ги нарекли "фу изтребители".
Думата "фу" на френски е огън,
а това били кълба от огън, които се появявали.
Затова вместо "огнени изтребители", били "фу изтребители".
Виждали са ги в големи количества над Германия
и над Източна Европа, където били описвани различно,
като самолети или просто като кълба от светлина.
Много важно е, че тогава военните започнали да ги забелязват
и започнали да разследват тези неща. Имало стотици случаи.
Не изглеждали опасни за самолетите.
Но били навсякъде.
Любопитно е, че когато "фу изтребителите" се появявали,
съюзническите самолети понякога получавали механични повреди.
И може би най-загадъчното от всичко е, че някои пилоти
докладвали, че летели право през НЛО-то, сякаш нямало маса.
Никога не е открито какви са били "Фу изтребителите"
или откъде са дошли,
но теорията, че са били някакво тайно германско оръжие
била широко приета сред съюзническите пилоти по това време.
Но може ли Третия райх да е притежавал технология,
по-напреднала дори от най-модерните ни самолети?
Някои смятат, че това, което нацистите са развили,
е усъвършенстван механизъм, по който все още учените работят и днес.
Задвижвана с живак анти-гравитационна технология.
Това е живак в затворена система като стъклена колба.
Веднъж живака завъртял се като в жироскоп
в една затворена система, той създава издигане.
Това е електрическо издигане, също така и много ярка светлина.
В действителност много НЛО са описани точно така.
Към края на Втората световна война германците започнали да произвеждат
големи количества живак.
Много от подводниците, които потънали по-късно,
едната близо до Сингапур, другата в Норвегия,
само преди няколко години, когато бяха намерени, целия им товар бил от живак.
Това, което малко историци са написали за "фу изтребителите"
и което очевидно е все още тайна и днес,
е, че са били някакви плазмени кълба от живак.
Целта на "фу изтребителите"
била да направи пулсиращо магнитно заредено поле около бомбардировачите,
което да спре двигателите
и да пречи на електрическите системи в самолетите.
Може ли "фу изтребителите" да са базирани на извънземна технология?
Ако е така откъде са я получили германците?
Теоретиците на НЛО сочат откриването на летяща чиния,
за която се твърди, че се е разбила
в Черна гора, до Фрайбург, Германия, през 1936 г.
Някои смятат, че немските учени са я ремонтирали и са тествали енергията
и системите й. И чрез обратно инженерство
са можели да изкопират някои от т. нар. извънземни технологии.
Взели ли са нацистите този самолет и имало ли е някаква уговорка?
Извадили ли са тела?
Трудно е да се каже колко са били. Имало ли е контакт?
Съществува теорията, че са заловили кораб
и са приложили обратно инженерство. Напълно е възможно.
Наистина са били много по-напреднали от всички по това време.
Да благодарим на Бога за американското ноу-хау, защото сме се били с тях
със собствените ни познания и технологии.
След Втората световна война имало едно учение, проведено от американците,
наречено "Операция кламер".
Съюзниците се изправили пред цялата тази удивителна технология на Германия.
Реактивни двигатели, самолети, ракетни самолетни двигатели,
всички тези удивителни устройства.
За да ви дам пример за някои от материалите, събрани
при "Операция кламер", точно след края на войната,
Фон Браун и неговия екип започнали проектирането на многостепенни ракети,
които да могат да достигнат Съединените Щати.
Също така имали планове за космическа станция,
класическата кръгла научно-фантастична космическа станция,
с монтиран на нея огромен колектор за слънчева светлина.
Едно огледало, проектирано да насочва слънчевата светлина надолу към Земята
един вид като смъртоносен лъч.
Всички тези щури идеи на екипа
се превърнаха в много ценна победа за Съединените Щати.
В крайна сметка Фон Браун построи ракетата "Сатурн 5",
която отведе хора на Луната.
Историята за "фу изтребителите" от Втората световна война,
както и битката при Лос Анджелис
са били до голяма степен забравени или отхвърлени от съвременните историци.
Но едно събитие станало две години след войната,
учудило дори скептиците.
Ами ако извънземните наистина са съществували?
И може ли някой техен кораб да се е разбил на Земята?
Водещи археолози отдавна отхвърлят идеята,
че извънземни същества имат пръст в изграждането на пирамидите в Египет.
Учените по теология и религия отхвърлят идеята,
че историите в Библията и в "Махабхарата",
описват срещи с извънземни.
И правителствата в историята официално отрекоха слуховете,
че Земята е била посещавана от летящи чинии.
Но на 8 юли 1947 г., е съобщено за едно наблюдение на НЛО, което дори
докладите на правителството на САЩ трудно биха отхвърлили. Защо?
Защото този път докладът е издаден от американската армия.
Вървя в ранчото на Фостър, между Корона и Розуел, Ню Мексико.
Недалеч от така нареченото поле на отломките на онзи хълм.
И това поле ни насочва към водещите новини от юли 1947 г.,
за един диск, едно от тези мистериозни НЛО,
което се е разбило тук.
Една нощ в началото на юли 1947 г.,
силна буря преминала над Ню Мексико.
На сутринта, собственикът Мак Брейзъл излязъл да провери щетите.
Мак Брейзъл излязъл да се увери, че всичко си е на мястото.
И се натъкнал на тази наистина обширна площ от отломки,
нещо, които преди не бил виждал.
Занесъл част в офиса на местния шериф.
През 1947 г., в Розуел имало военно летище.
Шерифът се обадил в базата, от там изпратили майор Джес Марсъл
и в този момент това станала военна зона, за да съберат
всяко парче от отломките, което намерили.
В първоначалния си доклад, военните правят неясно изявление
за началното намиране на отломките: "Някъде преди седмица".
Защо армията не съобщава веднага за откритието?
И защо са толкова неясни за времето?
Едно от най-големите неща, които имаме, е вестникът от 8 юли 1947 г.,
където полковник Бланчард издава заповед на лейтенант Уолтър Хот,
който е служител по информацията, да казва: "Че имаме летяща чиния,
занесена във Форт Уорт в генералния щаб".
Розуел е повратна точка за уфологията.
Мисля, че е така, защото военните за първи път
признават, че имат разбил се диск.
И защото е предизвикало сензация за времето си.
Но след това, на 9 юли, генерал Рами публикува съобщение, където казва:
"Не, било е метеорологичен балон".
И така започва най-добре документираното прикриване на НЛО.
Военните отнасят отломките като части от летящ диск.
Вътрешни бележки дори сочат, че на мястото е имало жертви.
Тогава защо по-малко от 24 часа след това, изведнъж решават,
че това, което са възстановили, е метеорологичен балон?
Въпреки, че Бланчард и Рами държат на преразгледаната история,
лейтенант Хот стои зад първоначалния си доклад през целия си живот.
И тези, които му вярват, смятат, че съвременната технология ще даде
неоспоримото доказателство за това, което са търсели.
Когато майор Марсъл отнася отломките във Форт Уорт
и генерал Рами ги разстила, за да даде тази пресконференция,
че това е бил метеорологичен балон, е направена снимка
и в ръцете му има лист хартия.
Това е много малка хартия. И това предизвиква взрив!
Това е бележка.
Един водещ изследовател в тази област изважда думите.
А те включват неща като: "...екипа на Форт Уорт",
"...изпратиха жертвите на катастрофата", "...тенджера или тиган".
И така всяка година, с подобряване на технологиите,
става ясно, че генерал Реми го е решил.
Боб Ууд, изследовател на НЛО,
получил изтекла документация през 1996 г.
и я сподели с мен и с още няколко души.
Този документ, наречен "Звено междупланетни явления",
е с военен печат от 22 юли 1947 г.
"Най-смущаващото в това разследване беше,
че имаше други тела, намерени недалеч от зоната на кацане 1,
площадката на Мак Брейзъл между Корона и Розуел, които изглеждаха,
сякаш са били дисекцирани, както бихте направили с жаба.
Не се знае дали телата са човешки или не са".
Изведнъж за мен удара, да държа този документ
и да го чета в края на 90-те, ще обясни най-сетне,
че нашето правителство е знаело,
че извънземни биологични единици от Космоса
са имали взаимодействие с нашата планета от много дълго време.
Пет години след Розуел, ВВС на САЩ въвеждат термина
Неидентифициран Летящ Обект или НЛО.
В следващите десетилетия хиляди НЛО са били наблюдавани,
снимани и записвани на филми по целия свят.
Боже!
Може би една от най-големите,
най-революционни прояви на технологията,
която ще промени представата ни за летящите чинии, е видеокамерата.
Уау, хващам серия от светлини там. Хванах ги, хванах ги!
Трябва само да погледнете какво се е случило във Финикс, Аризона,
през март, 1997 г., когато тези огромни летящи бумеранги
преминали през Финикс, през цялата долина,
на юг към мексиканската граница.
Всичко беше уловено с камери. От новините ги заснеха.
Местните новини ги заснеха. Гледахте ги по CNN, при Лари Кинг.
Ето го отляво!
Да, хората ги наричаха сигнални ракети, естествено.
Но е факт, че когато видиш нещо със собствените си очи...
Гледай, пич. Пат, хвана ли го? - Виждам го.
Дори да е на видео-камера, изведнъж гледната ви точка се променя.
Онова, средното, се движи бързо. Това е само началото, пичове.
Така че днес, според последните проучвания на Галъп и Ропър,
над 50% от американците вярват, че съществуват летящи чинии
и близо към 50% вярват, че правителството знае
за тяхното съществуване и крие този факт.
Но защо има толкова много наблюдения на НЛО след Розуел?
Случайно ли е? Или растящото убеждение на света
в извънземни създава прикритие за тези,
които преди това са се страхували от осмиване да излязат напред?
Може би има друга причина.
Може би има повече наблюдения, защото има реално увеличение
на посещенията на извънземни дори от зората на космическата ера.
Имало е много истории за НЛО и извънземни,
но преди всичко, много наблюдения.
Не са били така широко докладвани, донякъде защото
преди всичко е започнала Втората световна война.
Но понеже сега имахме катастрофа и повече място във вестниците,
мисля, че това помогна на темата да излезе.
Ако, както някои предполагат, извънземните наистина са сред нас
и са успели да се запазят скрити хиляди години,
ще разкрият ли някога присъствието си?
По-важното е какво ще стане, ако го направят?
Ами ако това вече се случва?
През март 2010 г., мистериозна пулсираща светлина
се носи над Кливлънд, Охайо, 11 последователни нощи.
Виждаме я в момента над езерото.
Бих казал 270 градуса на юг.
Има два обекта. Единият идва отляво.
Много близо са един до друг. Няма как да са самолети.
Това, което става в момента, е, че първия, който се появи,
си седи там, виси, става много ярък. Излъчва различни цветове.
Вторият обект, който се появи, бих казал горе, вляво,
изглежда се движи около него. Уау!
Напълно си сменят цветовете.
Боже, красиво е! То знае, че го наблюдаваме!
Видяното в Кливлънд е едно от хилядите съобщавани всяка година.
И докато много от тях се оказаха фалшиви сигнали за тревога,
в други не можем да съмняваме толкова лесно.
Точно отдолу. Появи се голяма бяла светлина.
През 1991 г., Министерството на Отбраната на Англия
възлага на писателя и журналиста Ник Поуп
да проследява стотици наблюдения
докладвани над Англия, Шотландия и Уелс всяка година.
Министерството на отбраната се занимава с НЛО от 1950 г.
И цялата причина да се занимава с наблюдения на НЛО,
не е защото отдела като цяло вярва в посещения на извънземни.
По-скоро има нещо общо с внимателното наблюдение
на всяка необичайна активност в английското въздушно пространство.
Очевидно, ако има нещо малко по-необичайно, искаме да знаем.
Моите убеждения, когато ми дадоха работата
бяха, защо, за Бога, се захванах с това?
Нямах практически познания или интерес към НЛО феномена.
Не вярвах в нищо необичайно.
Но колкото повече се ровех в архива на старите доклади
и колкото повече разследвах тези, които ми се докладваха ежедневно,
започнах да размислям и да осъзнавам, че тези наблюдения на НЛО,
не могат да бъдат обяснени с традиционните термини.
Определено се движи.
Много от най-интересните случаи, които Поуп разследва,
включват видяно от пилоти, полицейски и военни офицери,
докато други включват засичане от радар,
видео или снимково доказателство.
Един случай, който се оказа повратна точка за мен,
е така наречения "инцидент Кросфорд".
Кросфорд е военна база в Англия.
Във въпросната нощ на 30 март 1993 г.,
имаше вълна от наблюдения за период от около шест часа.
Имаше много свидетели от полицията и от войската.
И над две военновъздушни бази, Косфорд и Шобъри,
беше прелетял директно огромен триъгълен космически кораб.
Метеорологът на една от базите ми го описа,
да виси с размера на джъмбо джет или да се движи много, много бавно,
след това да ускори към хоризонта с невероятна скорост.
Каза, много пъти по-бързо от военен изтребител.
А това е човек с 8 годишен опит във военновъздушните сили.
Това наблюдение е разследвано подробно не само от частните детективи на НЛО,
но също така и от английското правителство, което не можа да обясни
всички наблюдения, докладвани по този инцидент.
Друго наблюдение на НЛО над Англия се случило през декември 1980 г.
Контингентът на ВВС на САЩ, базиран в Съфолк, Англия,
докладва за видян брилянтно осветен космически кораб,
който кацал в гората Рендълшам две последователни нощи.
Идва от тук. Определено идва от тук.
Парчета от него се откъсват! Няма съмнение.
Странна работа!
Това, което прави случая необикновен, е това,
че това не са неясни светлини в небето.
Това бил кацнал метален космически кораб,
за който някои от свидетелите твърдят, че приближили до толкова,
че можели да го докоснат.
Един свидетел видял странни символи на корпуса,
които оприличил на египетски йероглифи.
Направил скица в полицейския си бележник и няколко снимки,
въпреки че в последствие те не се проявили.
Министерството на отбраната погледнало на това,
а разузнаването на отбраната оценило показанията на радиацията,
взети от мястото на кацането като: "значително по-високи от фона".
А това е пряк цитат от собствената оценка на правителството.
Английското правителство създало обемист архив информация
за видяното в този доклад.
Но към тази дата е малко вероятно
някога да се узнае истината за видяното.
Но независимо от неоспоримите свидетелски показания,
скоро Министерството на отбраната обявява случая за приключен.
22 години по-късно, когато правителството разсекретява
случая Рендълшам, доказателството било неубедително.
Но това, което се откроява, е убеждението на основните свидетели,
които са били обучени като военен персонал.
Очевидно като ловец на НЛО, съм срещал много хора,
които са имали срещи с НЛО.
Летите на един самолет, например. Вие сте на един самолет
и изведнъж пилота излиза от пилотската кабина,
а това се случва по пет повода.
И ще ми каже: "Видях НЛО над Финикс, видях НЛО над Тексас,
половината ми екипаж видя НЛО".
Вие ще кажете на пилота: "Добре, докладвахте ли?"
И когато ви каже, че когато от контролната кула попитали:
"Искате ли да докладвате за НЛО?", и избухне в смях, ще си кажете: "Не".
Всеки ден има наблюдения на НЛО.
Истински хора, с истински наблюдения, на истински НЛО.
Много е разпространено, защото все повече хора говорят за това.
Нещо става.
Отговорът на правителството на всичко това, особено в Англия,
политиката на Министерството на отбраната от години
са били да се опитат да омаловажат тази тема.
Не винаги има големи, зловещи опити да се прикрие
истината за НЛО, каквато и да е тя, но най-малко е срамно.
Има неща във въздушното ни пространство, които не знаем какви са,
а това не е добър знак за правителството и военните.
На 1 декември 2009 г., английското Министерство на отбраната
тихо прекратява проекта НЛО,
позовавайки се, че няма достоверно доказателство
че НЛО са породили потенциална заплаха за Обединеното кралство.
Има редица аспекти на това решение,
които са особено спорни.
Първо наблюденията на НЛО бележат 10 годишен връх в Обединеното кралство.
Така че изглежда това е най-неподходящия момент,
да дръпнете щепсела на 50 годишно проучване и разследване на НЛО.
Друго, което го прави особено спорно,
е начинът, по който е обявено решението.
Няма активна декларация по този въпрос.
Просто се казва: "Отдела няма да отговаря на запитвания
по въпроса и повече няма да разследва наблюдения".
Препятствие пред разкриването на засекретената информация,
свързана с НЛО, е фактът, че повечето водещи учени вярват,
че изучаването на феномена извънземни е повърхностна наука.
Именно този страх от уволнение или подигравки
държи много учени скрити в сенките.
Нашите най-добри учени, които си общуват по целия свят
имат протокол от правила, включващи:
Да не са религиозни,
не могат да вярват в летящи чинии и да не се занимават с някой,
който вярва в летящи чинии.
Но всичко е направено така да се каже при закрити врати,
тъй като никой не иска да привлича вниманието с това.
Те разбират, че има наказание, свързано
с този вид научни изследвания и поради това,
е направено "невидимо".
Да се блокира и спре от притеснения от партньорски проверки
и т. н. за мен е неправилно.
Ние можем да разсъждаваме дали има живот извън нашата планета.
Можем да разсъждаваме дали е имало контакт с други цивилизации. Защо не?
Но тъй като много учени открито прегърнаха вероятността,
че съществува разумен живот някъде във Вселената,
убеждението, че извънземни са ни посещавали, ще стане ли по-приемливо?
Каква би била днес реакцията, ако извънземните
пристигнат на Земята и се свържат с нас?
Безброй научно-фантастични книги и филми изобразяват извънземните
идващи да ни предупредят или да ни унищожат.
От 1960 г. хората мислят за това: Добре какво ще правим?
Сценарият на "Денят, в който Земята спря да се върти" ли ще имаме,
ако дойдат извънземните?
Предупреждават ли ни, че планетата ни е изправена пред катастрофа?
Нападат ли ни като марсианците във "Война на световете"?
Отговорът е много по-сложен, отколкото изглежда.
Не е просто някой да кацне и да каже: "Заведете ме при водача си".
Общото съгласие днес е, че ако извънземните се появят утре,
те ще са враждебни, ще искат да ни поробят, да се бият с нас,
да ни унищожат и всички такива луди работи.
По мое мнение няма да стане, защото всяка цивилизация,
усвоила пътуване в междузвездното пространство, ще е благосклонна
към едно по-малко напреднало общество, казано технологически.
Една проста статистика показва, че ако установим контакт
с извънземна цивилизация, ние сме новите деца от квартала.
Ние сме тези, които са на края на опашката,
когато става въпрос за интелект.
Така че те ще ни учат на неща. Не ние тях.
Има широк спектър от ползи, които можем да получим
приемайки, че имаме съседи в Галактиката, които ни посещават.
Има съобщения за медицинско лечение, направено
в полза на няколко души, имали контакт.
Има напреднали енергийни технологии.
Докладите сочат, че някои от тях, чрез обратно инженерство,
вече са използвани във военните самолети.
Има съобщителна технология.
Така че всяка област от живота, може да бъде благоприятно повлияна,
като се признае, че тези други хора там,
които имат информация и познания, могат да ги споделят с нас,
от което можем да се възползваме. - Зависи как ще стане откритието.
Ако е едно далечно радио-излъчване, можем да очакваме едно.
Ако са някакъв вид посещения, вписващи се в представите ни за НЛО,
може да бъде нещо друго. Но като цяло,
мисля, че хората са много по-подготвени,
да кажем, за този "контакт".
Много хора, които вярват, че контакта с извънземните е неизбежен,
предлагат на правителствата да се подготвят.
Това е област на проучване, позната като "екзополитика".
Екзополитиката представлява въпроса: "Какъв трябва да бъде нашия отговор
в тази ситуация на обществено ниво?"
Не задължително на правителствено равнище,
а поотделно, как да протегнем приятелска ръка?
Екзополитиката е масово движение на хора, загрижени по този въпрос,
които искат да се разкрие информацията по темата за НЛО
и да помогнат да се организират хора на местно ниво да получат информация
от техните правителства и да направят тази голяма промяна да се случи.
Но ако протегнем приятелска ръка, какво ни гарантира,
че ще получим същото в замяна?
Много учени, в това число прочутия физик Стивън Хокинг,
вярват, че извънземните биха могли да представляват заплаха и предлагат
да направим всичко възможно да предотвратим контакта.
Ако извънземните или пришълците са агресивни или войнствени
и дойдат тук, в този случай съпротивата безсмислена ли е?
Как ще пометете живота на планетата Земя?
Много лесно, с чумата.
Много просто, няма НЛО, няма лъчи от небето, няма експлозии,
няма да падне Емпайър Стейт Билдинг, нищо подобно.
Ние можем да го направим. Защо да не могат извънземните?
Да мислим, че ще можем да измислим някакъв защитен механизъм
или защита срещу общество, пътуващо в междузвездното пространство,
е смешно.
Дали ще дойдат като приятели или като врагове,
ако извънземните кацнат някъде в Съединените Щати,
възможно е да бъдат посрещнати от правителствен или военен персонал,
в защитни костюми, изследващ за вредни патогени или радиация.
Много теоретици на конспирацията подозират,
че следващата стъпка на правителството
ще бъде да прикрие посещението.
Сочат като доказателство известното наблюдение,
случило се във Вашингтон през 1952 г.
Пред очите на целия свят една ескадрила, една формация от НЛО,
събужда Вашингтон и води битка с нашите реактивни изтребители F-93.
Генерал Самфорд, охотно и съзнателно,
може би инструктиран от Хари Труман, който беше президент,
излъга американския народ.
Получихме и анализирахме от един до две хиляди доклада.
От тази голяма маса доклади успяхме
адекватно да обясним голяма част от тях.
Собственият му капитан Ръпел в книгата си за летящите чинии
казва, че Самфорд е излъгал.
Имаме писмото от въздушните сили до Дийн Кондън,
което казва: "Шест прикрити НЛО".
Така че дошли ли са НЛО на Земята пред очите на целия свят,
появили ли са се, показали ли са се?
Да. Видяхме ли ги? Да.
Има ли протокол за това? Да.
Протоколът е наречен "отричам".
Но ако едно посещение на извънземни се докаже безспорно,
кой да бъде избран, за да говори с тези в кораба?
Кой би могъл най-добре да представлява
всички народи и интереси на Земята? Ако извънземните кацнат на Земята,
мисля, че трябва да изпратим най-добрите си лидери,
които са с най-либерално мислене и са отговорни,
но които и да могат да се защитят срещу тези извънземни.
По мое мнение, това е една от причините да имаме ООН.
Да, ООН предотвратява войните и доставя храни,
но от друга страна само си представете да се свика Съвета за сигурност,
да се занимава с извънземни. Изображение на голям екран в ООН.
Отговорът, мисля, че се е случил още през 1940 г.
и това е била една от причините Рузвелт и Елинор Рузвелт
толкова да натискат за учредяването на ООН,
което да замени Обществото на народите.
Някой трябваше да се изправи срещу извънземните.
Идеята, че нашите лидери ще говорят от наше име,
не смятам, че обезателно има смисъл.
Има хора, които имат много по-добри идеи,
от тези, които са в правителството.
Бих искал да видя дълбоко демократично,
с малко "д", неавторитарно взаимодействие с извънземните.
В момента няма официални протоколи за извънземни посещения.
Но има и такива, които мислят, че контакта с извънземните е неизбежен
и нашите световни лидери трябва да планират събитието сега.
Не сме сами във Вселената. Имаме приятели и роднини в галактиките.
И трябва да се заемем с тази задача по един или друг начин,
за да свършим работата и да стигнем до момента, в който ще обсъдим
практическите детайли от взаимодействието
с тези приятели и съседи там.
Кой е отговорен за тази връзка?
Добре, държавния департамент не е. Обединените нации не са.
И мисля, че това е голям проблем.
Така че когато има нужда от дипломатически усилия,
за да се осъществи контакт с междупланетни цивилизации
по този начин, по-мъдри хора трябва да са отговорни за това.
Дори ако като цяло не вярвате в извънземни,
ако мислите, че възможността за извънземно посещение да е много малка,
последствията, ако това стане, ще са огромни и затова,
е разумно да има подходящо нещо, което да се занимава с това.
Лично аз смятам, че ще бъде много, много вълнуващо.
Имам предвид, че ще бъде като първия път, когато изследователите дошли
от Европа в Америка и открили една цяла нова култура
и трябвало да общуват. Надяваме се, че няма да стане
като някои от лошите неща, случили се тогава, ще е по-положително преживяване
може би сме си взели поука и можем да продължим напред.
Какво ще се случи след един потенциален контакт с извънземни,
е отворен въпрос за множество спекулации.
Но повечето хора признават едно нещо:
Светът, какъвто го познаваме, ще се промени драстично.
Резултатът ще бъде, че основните системи на православната вяра,
на всяка организирана религия на Земята ще се сринат.
Това означава, че ще се постави под въпрос
произхода на човешката раса, историите за генезиса
и куп други въпроси.
Самите структури на управление и на религиите ще се разпаднат.
Но през 2008 г., беше направено потресаващо изявление
от много изненадващ източник.
Доказателство за някои, че чудесата като извънземните,
наистина съществуват.
Ватикана, Рим.
Този ограден анклав е бил център на властта
на католическата църква от V век.
Това е не само резиденция на папата,
но и място за почит на 1 милиард католици
и представлява близо 2000 години християнско учение и традиции.
Но през 2008 г., Ватикана прави едно изявление,
което някои казват, че би могло да застраши собственото и съществуване.
Главният астроном от обсерваторията на Ватикана, отец Габриел Фунес
призна възможността извънземен живот да съществува на други планети.
Основно казаха, че вярата в планетарен живот извън Земята,
не отрича вярата на човек в Бог.
Ако Ватикана го беше казала преди 500 години,
всички щяха да изгорят на кладата.
Настоящият папа Бенедикт има голяма склонност към науката
и уважава интелектуалния живот по много необичаен начин.
Изглежда е доста отворен да се забавлява с идеята:
Ами ако има живот на други планети?
Интересен въпрос за един християнин да подходи научно
и да предизвика вярата ви с това, доколко приписвате това на Бог.
Много се учудиха на мотивите на църквата и подбрания момент.
Защо след векове вяра, че човекът е върховното Божие творение
и единствения разумен живот във Вселената,
Ватикана направи изявление,
което може да обърне християнството с главата надолу?
Знаели ли са нещо, което останалите не знаем?
Това е нещо напълно ново в историята на църквата,
че извънземния въпрос не само е подхванат,
но в същото време всичко е наред.
Имам предвид, че това е основна промяна в становището.
Основно промяна на статуквото.
И питам: Защо?
Ще има ли големи последици? Разбира се.
Променя ли всичко? Разбира се.
Но в същото време ще промени ли религията или вярата в Бог?
Не.
Някои казват: Добре, католическата църква трябва да знае нещо.
Може би се опитват да поведат в играта.
От друга страна може да са много умни
и просто да се опитват да прикрият всички основи, в случай,
че има някое голямо изявление за откриването на извънземен живот.
Защото, да не се заблуждаваме, ако бъде обявено,
че е открит извънземен живот, хората ще се обърнат
към своите религиозни лидери за някакво напътствие,
каквито и да са, християни, евреи, мюсюлмани, индуси.
Ако бъде открит извънземен живот, църквата вероятно ще реагира
както прави с всички данни, ще види какво има там.
Не мисля, че ще има конфликт в начина, по който гледаме на нашата човечност.
Това, което ще разберем, е, че Бог създава разумен живот
по различни начини.
И мисля, че това, което ще научим, е, че не можем да ограничаваме
Бог в методите му да създава разумен живот.
Идеята, че разумен живот съществува другаде във Вселената
е обсъждана от религиозни лидери, историци и учени,
но не всеки е съгласен, че доказването
и би оказало влияние върху човешката духовност или религиозните институции.
Какво би станало с тълкуването ни на "Битие"?
Е, "Битие" гледа на Вселената от гледна точка на Земята.
Ние гледаме Слънцето, гледаме Луната, гледаме звездите.
За да разберем, че Земята е само една малка бледо синя точка
в тази огромна вселена. Мисля, че това само би разширило
тълкуването ни на "Битие".
Не мисля, че би го променило из основи.
Това е интересен въпрос за християнството като цяло,
тъй като християнството учи, че спасението идва от Иисус,
който очевидно е бил землянин.
Ами ако има хора на Марс? Те спасени ли са?
От наша гледна точка не знам.
Християните винаги са имали този проблем,
че ако там има извънземни, няма ли да бъдат спасени?
Това не е проблем на евреите. Определено не е проблем
на будистите или индусите. Но християните са пред дилема.
По простата причина, че християнството сред световните религии, е въплъщение.
За тях това означава, че Бог се е въплътил
под формата на Иисус Христос, за да стане Спасителя.
Когато говорите с християните, те казват: "Добре, няма проблем,
защото подслонихме Галилей, подслонихме Дарвин.
Защо да не подслоним извънземното"?
Мисля, че има голяма разлика.
Мисля, че науката и религията имат повече общи неща, отколкото
може би ни внушават популярните възприятия.
От една страна имаме наука, която се занимава с причините и фактите.
От друга страна имаме религията, която се занимава с вярата.
Науката е развиваща се дейност и днес знаем
почти сигурно, че ще се реформира и може би дори ще бъде заменена
в някакъв момент в бъдещето.
Така че да мислим, че по някакъв начин науката ни дава истината,
за разлика от религията, смятам, че е грешка.
Докато учените и религиозните лидери
все още умуват дали е имало извънземно посещение на Земята,
теоретиците на древните астронавти твърдят, че доказателства съществуват
навсякъде по света.
Но ако тази теория бъде приета, трябва ли да променим убежденията си,
относно нашето познание, историята ни и самото начало
на човешката цивилизация?
От хиляди години хората са записвали събития, които сякаш предполагат,
че извънземни същества са слизали от небето, за да посетят Земята.
Тези древни посещения са основата за тези, които вярват, че Земята
е била посещавана в миналото от напреднали същества от други планети.
Тези наблюдения също така обясняват много загадки,
обгръщащи нашето минало.
Най-важната е била религията.
Боговете са слезли по времето на предците ни.
Това е залегнало в свещените книги. В митологията.
По-късно хората, разумните хора,
се опитвали да го разберат и измислили от това религията.
Но основното е, че извънземните са идвали тук.
Това било началото на всички големи религии.
Има два основни компонента, защо сме това, което сме днес като вид?
Единият, че някой е подправил генетичния ни материал
и другия, технологичен.
Защото изведнъж сме започнали да правим и изграждаме неща,
които все още ни е трудно да пресъздадем днес.
И древните текстове са много ясни, че много от постиженията ни в миналото
се дължат на пряката намеса на извънземни,
пристигнали от небето.
Теоретиците на древните астронавти също цитират като доказателство
удивителните прилики между изолираните култури по цялата планета.
Защо различните цивилизации са изградили мегалитни структури
в чест на същества от друг свят?
Защо толкова древни текстове споменават хора, летящи в небето?
И защо древните египтяни, индианците хопи и догоните в Северна Африка
вярвали, че предците им са дошли от съзвездието Сириус?
Ако извънземните са искали да оставят послание откъде са дошли,
много добре са си послужили да изградят тези структури
с данни за местоположението на произхода си.
Така че ако установим връзка със звездната система на Сириус,
би могло да се окаже, че имаме данни за мястото,
от където биха могли да дойдат.
Въпросът за извънземен живот е толкова стар, колкото самата цивилизация.
Теоретиците на древните астронавти, както и много бележити учени,
сочат огромния размер на Вселената и признават,
че трябва да има други същества някъде, освен на Земята.
Но остава въпроса: Посещавали ли са ни извънземни в миналото?
И случва ли се това отново?
Начинът, по който гледаме на историята, е много крехък.
Всяко откритие, което се прави някъде,
може да промени начина, по който гледаме на историята.
Ако установим, че е имало извънземно присъствие
на Земята в миналото, мисля, че има два много важни въпроса.
Дали извънземните са ни посетили и след това са изчезнали?
Или са дошли, останали са и са допринесли за цивилизацията?
Мисля, че вторият е много по-важен, защото ни показва повече.
Той по-скоро пренаписва идентичността на човечеството, отколкото,
дали някакви извънземни същества са дошли на почивка
и после са си тръгнали, без да оставят нищо.
Във всички древни текстове има едно нещо, което е много ясно
и това е, че един ден тези богове ще се върнат.
Но малко след като кацне кораб на извънземни на поляната пред Белия дом,
теоретиците на древните астронавти знаят, че винаги ще има скептици.
Хората винаги търсят крайно доказателство за съществуването
на извънземни интелигентни същества.
Но мисля, че по-полезния и по-честен въпрос е:
Колко и какво доказателство би било достатъчно,
за да повярват, че те са някъде там?
Че са ни посещавали?
Вярвам, че чрез опита на шаманите, които са документирали
и отчитали от десетки хиляди години,
ние сме в контакт със създания и същества, които не са от Земята.
Но какви точно са тези създания и същества,
все още не е установено.
Има доказателство, което сочи, че е възможно хората
да са посещавани от извънземни в далечното минало.
И ако твърде бързо отхвърлим тази възможност,
ще се изключим от нещо, наистина забележително,
което би ни отвело на следващо ниво, което дори не можем да си представим.
Напълно възможно е тези извънземни,
за които се твърди, че са идвали тук от хиляди години, да сме ние.
Те изглеждат като нас.
И това отново всъщност е част от Библията, в която Бог
или боговете ни създават по свой образ и подобие.
Искам да кажа, че трябва да сме като тях. Трябва да приличаме на тях.
Трябва да имаме тяхната технология.
Трябва да пътуваме в Космоса като тях.
Мисля, че има живот, прост живот, бактериален живот,
микробен живот на другите планети. Мисля, че ще го намерим.
Кой знае? Може би един ден ще намерим някоя друга планета,
на която може да има живот, която има еволюирал народ от дълго време,
който също гледа към звездите и се чуди:
Има ли някой друг там? Ние единствените ли сме?
Ние сме изследователи. Така че в крайна сметка
ще попаднем на някакъв друг вид интелект.
И когато това се случи, ако това общество е, технологично казано,
примитивно, ние ще станем древните астронавти за тази култура.
Човешката история се е превърнала твърде много във въпрос на догма,
преподавана от професори в кули от слонова кост, сякаш всичко е факти.
Голяма част от човешката история зависи от схващането.
Колкото отивате по-назад, толкова повече историята,
преподавана в училищата и в университетите,
започва да прилича на някаква приказка.
Имаме логика, имаме интуиция, имаме нашите сетива.
И да се ограничаваме с научния път е грешка.
Можем да изпращаме хора на Луната, да плануваме пътешествия до Марс,
можем да правим мобилни телефони, но не са ни обяснили
фундаменталните въпроси, с които трябва да се занимаваме.
Откъде сме дошли? Какво правим тук?
И къде отиваме? Не сме готови с отговорите и знаем не по-зле
от древните, че се опитваме да обясним.
Изследването на теорията за древните астронавти е най-доброто търсене,
за да разберем откъде сме дошли? Как е започнало всичко?
И най-важното, кои сме ние?
И теорията за древните астронавти има възможността
да отговори на всички тези въпроси.
превод ALEX