Вітаємо в Ріо!
Люба, чаруй мене!
Будемо танцювати! І дівчат угору підкидати
Друже, годі спати Крильцями махай!
Прошу, прошу, прошу, прошу Заспівай, Блу!
Я?
Д-добре, коли пі-пісню знають всі
Можна потонути в тій красі
І світять нам Зіроньки з висоти
Коли танцюєш тут зі мною ти
Як для птаха з Міннесоти, ти знаєш кілька класних па.
Це було не па. Я послизнувся.
Але за комплімент дякую.
Добре, що Рафаель погодився посидіти з дітьми.
Так, і схоже, доведеться тобі весь вечір стирчати зі мною.
Ти мій єдиний і неповторний.
От і добре, оскільки все одно нас у світі тільки двоє.
Агов, голубки! З Новим роком вас!
Рафі? А де ж...
Діти з Луісом. Не хвилюйтеся!
А ми хвилюємося. Як бачиш.
З НОВИМ РОКОМ
Луісе? А де діти?
Що? У мене нема дітей.
Наші діти!
А, так. Я залишив їх з Тайні.
Тайні?
А що? Вона чудова нянька.
Я жахлива нянька!
Буде круто!
Гаразд, я все розрахувала,
кожен вибух лунатиме точно в такт із ритмом музики.
Хіба що я порахувала неправильно.
Ось як я собі це уявляю.
Червоний, синій, зелений, жовтий, жовтий! Фіолетовий.
А ось як уявляю я. Бух! Бабах! Дух! Піу!
Навряд чи це сподобається вашим батькам.
Починаймо.
Куди зібрався, пташенятко?
- Що це тут робиться? - Тату.
Діти, ви знаєте правила.
Ніякої піротехніки без нагляду дорослих.
Ми спитали в Тайні.
Ще гірше. Вибач, Тайні.
Можете мені не платити, сеньйоре Блю.
Діти, на другий раз питайте в мене.
Але ти завжди кажеш "ні".
Це не так.
Тату, ти заперечуєш очевидне.
Сонечко, я що, завжди кажу "ні"?
- Так. Тобто ні. - Чудово.
Тепер і мама туди ж.
Слухайте, ми останні блакитні ара на планеті.
Наш обов'язок - залишатися в безпеці. Пташки з блакитним пір'ям...
Тримаються разом.
Мені пахне смаленою куркою.
Ні-ні-ні!
За моїм підрахунком, це його двадцять сьоме "ні" на сьогодні.
Рятуйте!
- П'ять, чотири, три, два, один! - Усі летіть звідси!
З Новим роком!
Ну от. Чому це татові дісталося все найцікавіше?
Дивіться! Спрацювало!
Що ж, чудовий початок року.
РІО 2
АМАЗОНКА Поселення на річці Карекуру
Експедиція на Амазонку, день сьомий.
На відстані 3 200 км від Ріо
ми дійшли до центру джунглів.
Нас оточують рослини й тварини,
які борються за виживання,
а ми тим часом без жодних зусиль пливемо вниз за течією.
Без жодних зусиль з твого боку.
Який гарненький.
Виплюнь, виплюнь!
Ми біля району гніздування амазонської лісової перепілки.
"Odontophorus gujanensis".
Півроку тому ми врятували цю пташку
від контрабандистів.
Вона була хвора, худа,
зі зламаною лапкою, але тепер
моя вірна асистентка...
Вірніше, кохана дружина й колега випустить її
на свободу, у природне для неї середовище.
Усе гаразд.
Можеш летіти.
Ось так.
Дай-но я сам з нею поговорю.
Давай.
ПСИХИ!
Як по-твоєму, з нею все буде добре?
Дай їй час.
З поверненням додому.
Хвилинку. Що вона каже, Туліо?
Їй важко з нами прощатися.
Ні.
Схоже, вона хоче про щось нас попередити.
Та ні, ні, Ліндо.
Може, це якісь шлюбні ігри.
Туліо! Дивися!
Греби! Ну!
Гаразд, добре, добре. Гребу.
Обережно!
Греби, греби! Назад, назад!
Праворуч! Ні, ліворуч! Уперед, вперед! Ні-ні!
Та визначся вже нарешті, Туліо!
Сир з цукерками!
О ні!
Греби, греби! Швидше!
Туліо!
Ліндо! Ліндо!
Туліо!
Дякувати Богу, ти цілий.
Туліо, це що...
Ліндо! Це неймовірно!
ЗАПОВІДНИК "СИНІЙ ПТАХ" Ріо-де-Жанейро
Доброго ранку, Джуел!
Привіт! Дивіться всі, що я знайшла.
Блю?
Діти?
Куди всі...
Гаразд, хто хоче снідати?
Неймовірно.
Чи знаєте ви, що
в цих цільнозернових млинцях удвічі більше вітамінів і мінералів,
ніж у звичайних млинцях?
А з чорницею вони ще й учетверо смачніші.
До речі, а де чорниця?
Тату!
Ти це шукаєш?
Ну давай.
Спливають останні хвилини. У нього чарівні лапи!
Він кидає!
- І забиває! Гол! - Гол!
Так, це все я. Я молодець.
Повітряна тривога, тату!
Ні.
Круто.
ДІМ ЩЕБЕТЛИВИЙ ДІМ
Привіт, мамо.
Попалися.
Линяємо звідси.
Привіт, люба. Привіт. Голодна?
Блю, ми про це говорили.
Хіба? Я не...
Так, отже, що ти нам принесла?
Сніданок.
Дотепно. А якщо серйозно, що це?
Бразильський горіх.
Ніколи не думала, що можна знайти їх поблизу міста.
Хочу навчити дітей розбивати такі горіхи.
Наприклад, так?
Бразильські ГОРІХИ
Тато нас уже вчив.
Стривай. Стій, ввімкни попередній канал.
Мамо! Тату!
Вас по телевізору показують!
Д-р Туліо Монтейро, орнітолог із Бразилії,
оголосив сьогодні про важливе відкриття.
На нашу думку, ми бачили дикого блакитного ара
у глибинах джунглів Амазонки.
Раніше вважалося, що блакитні ара практично вимерли,
останнє сімейство, що збереглося, живе під захистом
у заповіднику "Синий птах" у Ріо-де-Жанейро.
Ми знамениті!
Якщо цих птахів знайдуть, їхню домівку буде збережено.
Може, їх там ціла зграя.
І якщо це так, ми їх знайдемо і захистимо.
Привіт, Блю!
Привіт, Ліндо!
Ми не єдині.
У світі є ще такі, як ми.
Так, і чудово. Упевнений, вони...
Увесь цей час я думала...
Я думала, що є тільки ми.
Слухай, не так і погано нам жилося.
Звісно, ні.
Але уяви, що нас - ціла зграя.
Хіба не казково?
- Ми мусимо щось зробити. - Хіба?
Так, треба летіти на Амазонку, допомогти Лінді й Туліо їх знайти!
Стій, ми не можемо просто спакувати речі й полетіти.
Чому?
Цьому сімейству давно пора розправити крила й політати.
Поглянь на нас. Айподи, телек. Млинці?
Ми ж не люди, ми - птахи.
Нам час злитися з природою, жити, як птахам, Блю.
Хай діти побачать, як жили їхні предки.
Покажемо їм, як жила я.
Їм це потрібно. Це потрібно нам усім.
Давай, Блю, що скажеш?
Я не знаю.
Можливо.
Він не сказав "ні".
Тобто він, по суті, сказав "так".
- Стійте, одну сек... - Буде так весело!
Ура!
Ми летимо на Амазонку!
Стійте. А що таке ця Амазонка?
Амазонка - одна з екосистем Землі, які перебувають в найбільшій небезпеці
через незаконну вирубку лісів й розорювання земель.
Будемо сподіватися, що д-р Монтейро зі своєю командою
знайде цих рідкісних птахів, тоді місце їх гніздування буде врятоване.
Може, їх там ціла зграя.
Якщо це так, ми знайдемо і захистимо їх.
Любителі природи.
Готуйте мою яхту.
Я особисто наведу там лад.
Наступний!
Це мене. Гаразд, тепер усі можуть іти додому.
Бо перед вами - наступний король карнавалу!
МЕХАНІКО
Привіт, здорованю! Ні пуху, ні пера!
Розходжуй ногу, друзяко!
Усі люди танцюють
Такого немає ніде
Це було вражаюче!
Іво, люба, ти потрапила в кожну ноту. Так, друзі?
Так, і ще в купу нот, яких я ніколи в житті не чув.
Рафі!
Не хвилюйся. Я з ними поговорю.
Ми знайдемо для тебе ідеальне місце.
Може, в Антарктиді.
Дивися мені.
Бувайте, хлопці.
До зустрічі вдома, моє смачненьке манго!
Щось мене не надихає жоден з показаних номерів. Не надихає, і все тут.
Скоро розпочнеться карнавал, на кону - наша репутація.
Зрозумів.
Треба знайти таке, від чого хочеться витанцьовувати. Підспівувати.
Щось таке, що прогримить.
Знаєш, як прогримить? Ух!
Наступний.
Блю?
Вибач, брате!
Нічого, Луісе. Я теж радий тебе бачити.
Слухай, Блю, ми шукаємо співака,
танцюриста, щоб усе в одному.
Так, а ти переважно мимриш і соваєш лапами.
Розумієш, про що я?
Ні, я не на прослуховування. У мене новина.
Я лечу на Амазонку.
Ура.
На Амазонку? Ого, ну ти даєш.
Так, Джуел вважає, це піде нам на користь.
Думаєш, там небезпечно?
Дуже небезпечно.
Там є москіти, які смокчуть кров, як пилососи.
Змії, які ковтають тебе цілого.
Кровожерливі піраньї, які об'їдають з тебе м'ясо.
Чудово, звучить добре. Я не лечу.
Друзі, друзі.
Блю, тобі нема чого боятися.
Не такий страшний чорт, як його малюють.
- Думаєш? - Звичайно!
Якщо це так важливо для Джуел, то зроби це.
Щаслива дружина - щасливе життя. Пам'ятай це.
Гаразд, так, твоя правда.
Відпочинок усією сім'єю - це навіть весело.
До того ж це не назавжди.
Оце я розумію.
Так. Добре.
Дякую, хлопці.
До зустрічі за пару тижнів!
Безпечно долетіти, Блю!
Повертайся з сувенірами!
Друзяко, яке там "повертайся". Він труп.
Амазонка!
Полетіли! Давай, тату! Летимо!
Добре. Спрей від комах, є. Очисник води, є. Пластирі.
- Схоже, я щось забув. - Круто!
Універсальний ніж шукача пригод!
Його понесу я.
Це не тобі.
Тату, подивися.
Ти в курсі, що в лісах Амазонки є змії, які ковтають людей цілими?
Власне, Бія, ці історії - просто страшилки.
Ні, це правда. От дивися.
Оце так!
Ну як, ми готові рушати?
- Сумка на поясі? - Так.
Ліндин подарунок. У ній я понесу джи-пі-ес.
До речі, де джи-пі-ес?
- Е! - Карло, ми відлітаємо.
Я не полечу. Це буде відстій.
Гаразд, знайшов.
Розпізнавання голосу страхує від усіх невдач. От дивися.
Знайди Лінду з Туліо.
Шукаю "Обід у Токіо".
Гаразд. Власне, це досить непогана пропозиція.
- І ти віриш цій жінці? - Так, вірю.
Агов, сімейство, зачекайте!
Я з вами!
Не бійся, друзяко. Ми тебе підстрахуємо.
Іва дозволила тобі летіти?
Звісно. Я пообіцяв їй виступ на карнавальному шоу.
- Що ти зробив? - Ви запізнилися.
- Це якщо дивитися на годинник. - А якщо на музикантів, то ми зарано.
Стривайте, ви теж летите?
Ми б нізащо таке не пропустили.
Будемо шукати найкращі, найкрутіші таланти у джунглях!
Це джерело нашого натхнення для цьогорічного карнавалу.
"Неприборкана Амазонка".
Клас!
Тобто так. Гаразд, тоді, мабуть, я з вами.
Джунглі Амазонки або провал!
Хто готовий до тропічних пригод?
Особисто я готовий!
- Гаразд! - Уперед, птахи!
Стривайте, ми не порахували, скільки нас. Агов, народ, почекайте мене!
Перераховую.
Чуєте, птахи? Поверніться!
Полетіли, а мене не взяли. Знову!
Неподобство.
Ріо-де-Жанейро
УРО ПРЕТО
БРАЗИЛІЯ
Попереду багато машин.
Чудово. От спасибі, жіночко з джи-пі-ес.
БРАЗИЛІЯ
САЛЬВАДОР
Швидше, швидше!
Повільніше, повільніше!
Рятуйте!
МАНАУ
Від Ріо до Манау Ми тут, як у раю
От ми й на місці, діти. Це ворота до Амазонки.
"Чи бути,
чи не бути -
ось питання.
Що для душі шляхетніше:
терпіти всі стріли і каміння злої долі
чи враз повстати проти моря мук,
їм край поклавши?"
Прекрасно, Найджеле.
А що це означає?
Смерть, абі.
Це вірш про смерть.
Найджеле, я так люблю, коли в тебе похмурий, трагічний настрій.
Чуєш, пташко. Твій вихід!
Мої глядачі чекають.
З вулиць Ріо - у джунглі Амазонки,
птах, оповитий таємницею!
Чарівні зілля! Отруйні жаби!
- Вогняні мурахи! - Сміливіше, підходимо!
Дізнайся, яка в тебе доля!
Гей, ти! Відійди від них! До роботи.
Матусю, матусю, можна мені? Я хочу віщування!
Ласкаво просимо, мадам.
Цей неймовірний какаду розкаже про ваше майбутнє.
Так, пташко. Обирай майбутнє.
Давай, пташко.
У тебе чудово виходить, Найджеле.
Та обирай уже.
Давайте, народ. Ми майже на місці.
Сьогодні більше не літатимемо. Нам треба встигнути на корабель.
Мій друг каже, що корабель доставить нас туди вранці.
Ура!
Він житиме, але більше ніколи не зможе літати.
- Давай, пташко. - Я хочу почути віщування!
У тебе чудово виходить, Найджеле.
Чого так довго?
Що з тобою таке?
Той блакитний птах - причина моїй нещасть.
Хороша пташечка?
Для чого ти себе б'єш? Для чого?
Оце так. Найджел - великий мачо.
Дякую.
Я вільна!
Отруйна жаба!
Цей захриплий какаду прагне помсти.
Це я Шекспіра декламую, до речі.
Тільки промовлені тобою, ці слова мають сенс.
Так і є.
Саме час повернути давні борги.
Яке тут повітря! Таке свіже й п'янке.
Прощавай, смердюче міське повітря!
Так, прощавай.
Слухай. Дякую, що погодився на це все.
Ти справжній герой.
Заради тебе я готовий на все. Ти це знаєш, так?
Звісно, знаю.
Ми сюди не нажиратися прийшли. А помститися.
Як тільки ці надокучливі пасажири заснуть,
ми покажемо блакитним друзям свою любов. Таку собі
отруйну любов.
У цьому я спец.
Атакуємо опівночі,
як і личить лиходіям.
А поки що пильнуй.
Північ! Час іти в атаку.
Найджеле! Найджеле?
Ти диви на нас. Вигнанці.
Отруйна жаба й потвора, що не вміє літати.
Такі різні, та все ж такі схожі.
Мій любий міцно спить, А в мені
Щось бринить, і тепер Я відкрию секрет, річ у тім, що тебе
Я люблю
Люди кажуть: "Що то за жах?"
Як це жаба і птах та зійшлися удвох? А я бачила в снах
Нас разом
Якби мене ти взяв, обійняв Ніжно поцілував
Ти би вибухнув вмить, Ось яким би ти став
Захлинувся б у піні густій
Ох...
Не бійся, я тебе захищу Кого хочеш провчу
І я будь-якій пташці Клюв натовчу
Ти - мій! Щастя є!
Ах! Ти кохання моє
- У нас любов - Любов
- Гірка любов - Любов
Так, я знаю
Мене ти не обіймеш
Відчуй, я поряд.
До серця не притиснеш
Та це
Любов
- Гірка любов - Любов
Ось ти весь
Але й десь В якихсь
Світах
Як зоря
Хоч би й так
Де?
Що робить?
Робить
Отакої.
Ти коханий мій А я - твоя
Ми прекрасні, однак
Лиш торкнись, схаменись
Нам не можна ніяк
Дотик мій
Тебе вмить
Отруїть
Це отрута для нас
Ну й жах мені наснився.
Чарлі!
Ти ж мав мене розбудити!
Пора.
Я так люблю грати в команді Найджела!
Що може бути романтичніше, ніж труїти пасажирів у нічному круїзі?
Припини.
Він мій.
Зірочко моя ти, Блю.
А скажи-но, де ти був?
Щоб у небі так сіяти,
ти готовий
помирати?
Ти б пожував м'ятну жуйку.
Навіть уві сні ти смієшся наді мною.
Почекайте мене!
Не кидайте мене!
Тіяо! Годі дуріти.
Я нічого не робив.
Тіяо андерсоне, слухайся матір.
Добре.
Ми майже на місці, так?
- Агов, друзі. Почекайте. - Давай, Блю.
І пам'ятайте: пташки з блакитним...
Та нічого.
Вони тікають!
Прокинься, комахожерний ідіоте. Давай за ними.
Отак краще. А тепер давай удесятеро швидше.
Зайняли тут усю річку!
Ти!
Я завжди підозрював, що ти тупіший за мавпу.
Тепер я в цьому переконався.
Босе! Що ви робите в джунглях?
Може, краще спитати,
що тут роблять вони?
Любителі природи.
Понад три мільйони квадратних кілометрів джунглів,
а вони повзають у мене під носом?
Не бути цьому.
Ви вже знаєте, друзі, що операція з вирубки лісу трохи
незаконна.
Якщо ці два психи знайдуть тих птахів, ми вилетимо з бізнесу.
Саме тому ти
повинен покласти край цій експедиції з пошуку птахів.
Знайди їх і знищ.
Решта, ідіть валити дерева.
Кого цікавлять ті кілька птахів?
Ті ара повинні гніздитися біля дерев з бразильськими горіхами.
Тому я вважаю, нам треба продовжувати...
Туліо! Ти мене слухаєш?
Ви прибули у місце призначення.
Бачите? Працює, як годинник. Ми на місці.
На якому?
Ці штуки часом помиляються.
Я ж казала, не вір тій жінці.
Це хробак "хеліконіус". Він скоро стане лялечкою.
Ти сказала "паличкою"!
Діти. Далеко не відходьте.
Я їх приведу.
Добре, ви будьте тут. А я подивлюся, де це ми.
Не турбуйся. Ми будемо тут. Нікуди не подінемося.
У мене пір'я на загривку підіймається.
Не подобається мені це все.
Давай назад.
Біє? Тіяо?
Ну ж бо, жіночко.
- Не підводь мене. - Прокладаю шлях до "Підводьмине".
Яка радість.
Гаразд, народ!
Народ?
Хороший жарт. Дуже смішно.
Добре, так. Дотепно.
Джуел, де ти?
Діти? Джуел?
Це ара!
Ліндо!
Відпустіть!
Відпустіть, негідники!
Блю?
Можу поклястися, це був голос Блю.
Це неможливо, Ліндо.
Він удома в Ріо, у повній безпеці.
Я громадянин Америки, ти, дикун!
Я вимагаю зустрічі з послом!
Я свої права знаю! Я знаю свої права!
Назад. Назад, варваре!
Еге ж, давно б так.
Це ложка й виделка.
Бійся! Сильно бійся.
Агов! Стій, приятелю. Опусти виделколожку.
- Відпусти! - Давай!
Ну ж бо! Ще дякуй, що я не велетень.
Аж не віриться, ми їх знайшли!
Теоретично це вони нас знайшли.
Добре, нам потрібні бейджики.
Вітаю. Так.
Ні, це м'ятні жуйки. Вам вони не потрібні.
Але вони смачні. Їх їдять.
Ні-ні-ні! Не всю коробку.
Виплюньте!
А це тут звідки взялося? Що відбувається?
Ми знайшли їх, коли вони підлетіли до людей надто близько.
- Що? А ти хто такий? - Е...
"Е" - це не відповідь.
Я поставив запитання. Звідки ти?
Е! Назад!
Вибачте, юна леді.
Повірити не можу.
Як таке...
Коли прийшли лісоруби,
почалася пожежа, було стільки диму.
Я тримав тебе під крилом, а тоді ти...
Зникла.
Я скрізь тебе шукав.
Я тут.
Таточку!
"Таточко"?
Я так за тобою скучила.
Усе добре. Тепер усе добре.
Таточко з тобою.
Дивися, яка ти стала.
Моя маленька донечка вже геть доросла.
Ти така красуня.
Точнісінько, як мама.
Пробач, що я тебе загубив.
Не уявляю, як ти весь цей час жила сама.
Ні, все гаразд, тату. Я була не сама.
Мене знайшов Блю.
Дуже радий знайомству, сер.
Прибери своє крило, Стю.
- Підійди до мене. - Так, звісно. Добре.
- Ближче. - Серйозно?
Ще ближче.
Ти повернув мені мою Джуел. Я тобі дякую.
- Зараз я тебе обійму. - Гаразд.
- Та йди вже сюди. - Добре. Ось так.
З радістю.
Ніко. Ти плачеш?
Зворушлива мить, а я зараз дуже чутливий.
Іди-но сюди. Дай я тебе обійму.
Мамо, все гаразд?
"Мамо"?
Я дідусь? Я дідусь.
Дивіться на мене, я дідусь!
Тату, це Карла, Бія і Тіяо.
Рада знайомству, сер.
Який я тобі сер, юна леді?
- Називай мене "дід"! - Дід.
Мені подобається. Звучить класно.
Я дід! Так, я дід-дід-дід.
Діти, легше з дідом.
А ти кажи мені "сер".
Моя донька повернулася!
Ми роками тікали,
бо люди гнали нас все далі в джунглі.
Але як бачите, ми знайшли заповідник.
Місце, де нам нарешті можна оселитися.
Усі сюди! Усі вилітайте з гнізд!
Моя донька повернулася!
Ну ж бо, пташки. Повернулася моя Джуел!
Джуел?
Дорогу. Дорогу! Джуел!
Тітонько Мімі? Тітонько Мімі!
Я так за тобою сумувала!
Повернулася моя квіточка!
Я так і знала, що ти повернешся. Я бачила це в посліді.
І подивися на цих малят!
Хто тут у нас найпухнастіші, найсимпатичніші маленькі ара?
- А ти великий, як на свій вік. - Мімі,
це Сью.
- Взагалі-то я Блю. - Як і ми всі.
Ні, чесно, так мене звати.
Тому нас і називають "Блю" - блакитні ара.
Погодься з нею.
То он як має виглядати блакитний ара?
Ти просто сяєш
І пір'я блищить
І всі джунглі співають
В цю радісну мить
Моє серце, мов жар!
Казковий день настав
Ти повернулась до нас
Як я тебе чекав! Щастя моє!
Роберто, я...
О, щастя моє!
Ти моє щастя, бу-бу, щастя, бу-бу, щастя
Моє
Ух ти, чудово виглядаєш!
Ти теж.
Привіт, вітаю. Здоров. Я партнер Джуел.
То ти - той щасливець, який запаморочив голову нашій Жу-жу.
- "Жу-жу"? - Так.
У дитинстві ми завжди мали класні прізвиська одне для одного.
Це правда. Я називала його "Бето".
Як гарно. Я люблю давати прізвиська.
Ти ніколи не згадувала ні про якого "Роберто".
Не було про що згадувати.
Гей.
Ось мій штурман!
Можна спати спокійно, коли на варті Роберто.
Едуардо навчив мене всього, що я знаю. Він птах що треба.
Ні. Птах у нас ти.
- Ні, ти птах. - Ти птах!
Ми зрозуміли. Ви обоє - птахи.
Може, годі вже патякати і давайте святкувати?
Оце так! Я пам'ятаю цю пісню.
Хіба ти змогла б її забути? Вона в нас у крові, крихітко.
Вона - це ми.
Можна я заберу її на хвилинку?
- Власне... - Ходімо, Жу-жу!
Полетіли!
Давайте разом Співати про любов і гармонію
Ми такі різні
Але в душі однакові
Прекрасні кольори
Аж доки сягає око
Розгортайте крила
Летіть за покликом серця
Святкуймо Скликаймо істот чарівних
Розгорніть крила Танцюйте, співайте про волю
Ля-ля-ля
- За родину джунглів - Давай, Блю!
Ба-ба-ба, бум-бум
- Скликаймо істот чарівних - Чуєш, Джуел? Джуел!
Летіть сюди, святкуйте
Смійтеся, танцюйте
Слухай, це незвідана територія. Я в захваті від звучання.
Дід! Я дід!
Я ваш дід! Так-так, я ваш дід
Гей, дід я!
Святкуймо Скликаймо істот чарівних
Розгорніть крила Танцюйте, співайте про волю
Ля-ля-ля
За родину джунглів
Ба-ба-ба, бум-бум
Скликаймо істот чарівних
Ти єдиний, хто знає, як це - почуватися зовсім самотнім.
Ніким не зрозумілим.
Гарна ми пара: ти злий, а я - смертоносна.
Щось ти забагато говориш.
Де ж ти, нікчемний птаху?
Стій!
Я все робив неправильно.
Шукати з висоти було б значно легше.
Цього разу ти злетів майже на цілу секунду.
Чого вирячився? Підсади мене.
Вище.
Вище! Ще вище.
Трішки вище.
Нижче. Тепер нижче.
Так. Ідеально.
Ними тут аж кишить.
Святкуйте далі. Скоро я перепаскуджу вам вечірку.
Привіт, Ніко! Привіт, Педро!
Ми опинилися там, де треба.
Це відпад. Відпад на Амазонці.
Цих ара можна взяти з собою в Ріо
і провести найкращий карнавал усіх часів.
До мене завітала муза!
Вибачте, міські хлоп'ята, для вас є погана новина -
доведеться вам пошукати таланти деінде.
З племені ніхто нікуди не полетить.
І щоб я не бачив у джунглях ніяких людських витребеньок. Вам ясно?
Що? Чого він на нас накинувся?
Я без капелюха, наче голий.
Ми могли б стати легендарними.
Ми вже й так супер-мега-круті, але...
Розумієш, про що я?
У нас було все. Невідомий світу талант,
чудова ідея, натхнення.
Але якщо цих птахів не можна вивезти в Ріо,
то нічого в нас нема.
Нічого?
Притримай коней. У нас і досі є Іва.
Що?
Оце так! Ти й досі пам'ятаєш ті па, Жу-жу.
- Як же я стомилася. - Так.
Нам треба перепочити. Знайди поблизу готель чи хостел.
Що це за дурні балачки?
Ні, ви переночуєте в моєму гнізді.
Все одно я сьогодні чергую.
"Мі каса ес су каса".
Це так люб'язно з твого боку, Бето.
Дякую, але обійдемося.
До того ж уся наша сім'я не влізе в твоє парубоцьке лігво.
Ого.
Мабуть, нерухомість тут дуже дешева.
Овва. Неймовірно.
Це старе гніздо? Я його нашвидкуруч зліпив.
Власними крилами, звісно.
І завдяки своїй силі.
І своїм м'язам.
Тату, воно величезне! Тут шість спалень!
- Мені буде велика! - Ні! Я найстарша.
Лише на 3 хвилини й 2,5 секунди.
Я сподівався, що колись матиму щастя
назвати зграйку малих Роберто своїми.
- Не сумніваюся. - Не може бути!
Пташина ванна!
Тіяо, обер...
Джакузі.
Блю, дозволь я скажу прямо.
Якщо з тобою щось, що завгодно, станеться...
Я подбаю про твою сім'ю.
Ну добре, приятелю. Солодких снів.
- На добраніч, Жу-жу. - На добраніч.
Гаразд. Тут нічого нема.
Місяць і зорі сяють
Сутінки настають
Теплий дощ
Чуєте, як він шепоче ваші імена?
Опівнічні веселки
Нічне небо виблискує
Не йдіть
Залишайтеся ще на день
Можеш заспівати ще раз, будь ласка?
Тобі пора спати.
Який казковий був сьогодні день.
Увесь цей час
я ніколи не дозволяла собі сподіватися, що вони вижили.
Але вони вижили.
Ми знайшли свою родину, Блю.
Тепер усе зміниться.
Так.
Стій. Що? Що зміниться?
Джуел?
Киш, киш звідси. Тікай.
Люба, припини. Мені лоскотно.
Так весело!
Тіяо!
Полетіли, Тіяо. Давай.
Доброго ранку.
Чи краще сказати "дня"?
Доброго ранку, сер.
Ми тут у джунглях встаємо вдосвіта.
Доброго ранку, таточку.
Оце я розумію. Бачиш? Уже прокинулась і співає.
Доброго ранку, любий.
Чому ти дала мені так довго спати?
Жартуєш? Ти щодня так довго спиш.
- Так, але... - Привіт, тату.
Тітонька Мімі каже, що глина корисна для шлунку.
- Спробуй. - Ні, сонечко. Я щойно почистив...
Смачно, скажи? Полечу ще принесу.
Розумна дівчинка.
Я думав узяти Луї на екскурсію місцевими лісами.
Показати, як ми живемо.
- Чудова ідея. - Що?
Ти лети розважайся з татом, а я політаю тут з дітьми.
- Так, добре. Звісно. - Тобі сподобається.
Так, чудово. Але спершу мені треба...
Гаразд, я готовий.
Добре.
Лу, підійди ближче.
- Не так близько. - Добре.
Слухай,
очі б мої не бачили цю штуку. Зніми цю людську кишеню, добре?
Це сумка на поясі.
"Сумка на поясі". Як мило.
Вона людська.
І тепер, коли ти вступаєш у плем'я, вона тобі більше не знадобиться.
Зустрінемося біля глиняних берегів.
"Вступаю у плем'я?"
Він же не думає, що ми переберемося в джунглі, так?
Ні. Він просто радіє, що ми всі - тут.
Давай не будемо псувати цю мить, добре?
До того ж нічого не станеться, якщо ти не візьмеш ту сумку на поясі.
Гаразд, твоя взяла. Я не братиму сумку на поясі.
Щаслива дружина - щасливе жи...
Бувай, любий.
Розважайся.
Так. Звісно. Бувайте.
Народ. Прокидайтеся!
- Підйом! - Іво! Уже встаю!
А що сталося з "Неприборканою Амазонкою"?
План такий. Сьогодні прослуховування,
а завтра в нас попередній прогон виступу.
"У нас"? У кого це "у нас"? Що ти городиш?
Давайте, швиденько. До роботи!
А дитина добре попрацювала.
Коли будеш готовий.
Наступний!
Ми - дивовижні капоейра-черепашки.
- Браво! Анкор! Анкор! - Анкор!
Вибачте, друзі. Я щось пропустив?
Москіт.
Привіт, я капібара Клера,
і я заспіваю свою улюблену пісню.
Спогади
Я сама при світлі місяця
Доторкнися
Мене так легко кинути
Якщо вони й далі їстимуть одне одного, не бачити нам виступу.
Тут вам не змагання, хто більше зжере!
Вітаю. А ви швидко літаєте. Дуже швидко.
А я, здається, потягнув крило. Ви швидкі, як на старого птаха.
Тобто я мав на увазі, як на мудрого птаха. Мудрого.
Мудрість часом приходить з віком,
але буває, і в молодості теж, як у вашому випадку.
Можна бути молодим і мудрим, це рідкісне поєднання,
але коли його зустрічаєш, це радість.
- Помовч. - Дякую, сер.
Час забувати про свої міські понти.
Краще вчися виживати у джунглях.
А я думав, ми летимо оглянути цікаві місця.
Сьогодні день тренувань.
Давай! Багно - це твій друг.
Це твій камуфляж! Відчуй його. Скуштуй його!
Якщо ти не покрився скоринкою, значить, щось робиш не так!
Ти ж не хочеш, щоб тебе побачили люди!
Давай! Ти ара чи індик?
Швидше. Швидше.
Ворушися! Ти ж не хочеш, щоб тебе зжерли!
Ти сам у джунглях. І от ти потрапляєш у пастку.
Що будеш робити?
Якби в мене була моя сумка на поясі...
Ні! Користуйся дзьобом.
- Дзьобом. - Це твій перший помічник.
Добре, добре. Ні, я користуюся дзьобом.
- Майже. - Час вийшов!
Ти - здобич ягуара.
А в Роберто все вийшло з першої спроби.
Не сумніваюся.
Вище, вище! І зависни!
- Тепер задки! - Як це задки?
Задки тільки колібрі вміють літати.
Задки.
Виринай! Пірнай! Виринай!
Пірнай! Виринай!
- Молодець. - Дякую.
Я не тобі.
Привіт.
Бразильські горіхи.
Ці дерева - секрет нашого стилю життя.
Ці дерева нас годують.
Вони нас утримують.
- Підйом! - Я не сплю.
Горіхова Бразилія... Бразильські горіхи, щось таке.
Так, зрозумів.
Це важливо. Ми повинні оберігати ці дерева.
Від них залежить наше майбутнє.
Здоров, Едді.
Хто це в тебе в помічниках?
Тепер ти медбрата за собою водиш?
Привіт, я...
Ви, хлопці, не занадто наблизилися до нашої території?
Ми ж домовлялися, Феліпе.
Слухай, та розслабся.
Ти ж знаєш, у нас до вас є тільки жагуча любов.
Давайте, хлопці, полетіли.
Розшивайте, ширяйте. Доки вони не почали ридати.
- Вони наче непогані. - У них є свій бік лісу,
а в нас - свій.
У наш час знайти їжу стає все важче.
Я ще ніколи не бачив їх так близько до нашого поселення.
Що?
- Не потрапляй їм на очі! - Так, так. Пробачте.
Може, нам було б краще розшукати Лінду.
- Що таке Лінда? - Лінда - та людина, яка мене виростила.
Що? То ти - домашній улюбленець?
Ні, усе було не так. Я був компаньйоном.
Тобі це ще й подобалось? Тепер мені все ясно.
- Лінда - це моя сім'я. - Сім'я?
Люди - це не сім'я.
Ні, ви не розумієте. Вони приїхали сюди допомагати.
Слухай мене.
Ми не приводимо людей у плем'я.
Тільки завдяки цьому ми ще живі.
Ти повинен чітко це зрозуміти. Ясно?
Так. Ясно.
Екскурсію закінчено.
Бачиш гніздо?
Туліо, ти як там?
Добре! Зі мною все добре!
Нічого доброго.
Туліо, вони вирубують ліс!
Ліндо, ти куди?
Поговорю з ними. Ти говориш з птахами, а я - з людьми.
Ні! Стій, не треба!
Е! Чуєте, містере!
Агов!
Легше з цією бензопилою.
Тут живуть рідкісні птахи. Ви не маєте права валити ці дерева!
Люба! Ось ти де.
Я тебе шукав.
Привіт. Тут дуже гарно, правда?
Ви що, заблукали?
Заблукали? Ні!
Заблукали?
Ні.
У нас тут медовий місяць.
Ми поверталися назад до групи, у нас тут екскурсія.
Сьогодні ввечері буде караоке.
Ходімо, люба. "Місячна річка" сама себе не заспіває.
Ліндо, ці хлопці розпилюють не тільки колоди.
Тікай, Ліндо. Я їх затримаю.
- Біжи, біжи! Тікай! - Добре, добре!
Перепрошую, перепрошую!
Давай наввипередки.
- Так класно! - Гаразд, Тіяо!
Ось так!
Тіяо!
Ну!
Так смачно.
О, ти повернувся.
Як усе пройшло?
Ми чудово провели час. Багато дізналися одне про одного.
Тату! Дядько Бето навчив мене класним трюкам під час лету.
"Дядько"?
Дивися, я вмію літати задки.
У тебе дар, Т-друзяко.
Вчитися, як виживати в джунглях, ніколи не пізно, Тіяо.
Хоча дехто не навчиться ніколи.
Піду викупаюся.
Роберто, поруч із лісом ми бачили людей.
Не втрачай пильність.
"Стиль життя у джунглях".
Мені б краще придумати, як втекти від такого життя в джунглях.
Он він. Це наш шанс.
Я так хвилююся!
Готуй язико-пульту.
Чарлі, зроби так, щоб я знову злетів.
Провчи їх, тигре!
Вклонися какаду-переможцю.
Яка тебе муха вкусила, чуваче?
Пташино, це був відпад!
Саме таку енергію слід показувати на прослуховуванні.
Прослуховування?
Так, тому я й тут.
У мене є чудове...
Продовжуйте.
Ми шукаємо нову зірку.
Зірку?
Здається, я тебе десь бачив. Ми часом не знайомі?
Ні, навряд. Ні, я...
Боб. Так. Птах Боб.
Добре, Бобе, нам байдуже. Покажи нам, на що ти здатен.
Попервах я аж тремтів
Я весь час страждав
Я не знав, як мені жити з цим
Я ледь-ледь літав
Скільки ночей я проридав, думав
Чим я заслужив?
Та я зміцнів
І жити далі захотів
А ти гуляй! Давай-давай!
Шуруй, малявко
І зіркам не заважай
І нащо ти затіяв цю жорстоку гру?
- Думав, я зламаюсь? - О ні!
Думав, складу лапки і помру?
О ні! Не помирай!
А я живий
І буду жити, бо я злий
Веселий, запальний
У житті мільйон принад
А ще - закоханих дівчат
- Я переживу - Ти виживеш
- Я виживу - Все буде клас
А я поважний У мене погляд уважний
Я маю свій стиль, І пузо розважне
Ти веселий чувак? А я вогонь епатажний!
Тихо, я входжу у розпал куражний І бум
А я прикольний какаду
Кльовий, драйвовий, чудовий, різнокольоровий друг
А дивіться, що я зараз покажу
Ану?
Ні, не може бути.
Спробуй тільки зачепи -
Сходу наваляю!
А захочеш упіймать -
То я вмить злиняю
Обіграєш у пінг-понг - Перепінголяю!
Завжди триматимусь я на плаву!
Що б не було
Переживу
Так, дякую. Це був птах Боб.
Він такий симпатичний.
Бум. Це воно. Беремо.
Ти не Іва, але ти крутий.
До зустрічі на шоу завтра ввечері.
Прийде все поселення. Буде просто відпад.
Прийдуть усі?
Усі?
Ідеальний план.
Радій, що тебе просто трохи обскубли, дикобразе.
Тікай.
Замість того, щоб ганятися за тим птахом по всіх джунглях,
ми дамо йому прийти до нас на карнавальне шоу.
Я зачарую їх зі сцени, а тим часом в глядацькому залі
ти, моя маленька абі,
станеш моєю крихітною зброєю масового ураження.
Це буде виступ,
за який не шкода й померти.
Такий сміх природно звучить тільки в мене.
Добре. Люблю тебе.
Така м'ятна.
ЛІНДА
Так!
Привіт, сонечко, ось ти де. Чого ти так довго?
Покинь уже те джи-пі-ес.
Усе плем'я збирається дивитися на захід сонця. Полетіли.
Ні-ні. Стривай. Я щойно знайшов координати Лінди й Туліо.
Вони по інший бік цього лісу.
Дивися, вони дуже близько.
Так.
Я знаю, що твій тато не дуже довіряє людям,
але впевнений, побачивши їх, він передумає.
Вони допомагатимуть охороняти цю місцевість.
Так, Блю,
мій тато знає, що робить.
Ти не можеш на хвилину забути про Лінду й Туліо й порадіти заходу сонця?
Але ж я думав, такий наш план.
Маршрут прокладено.
Знаєш, може, є місця, які краще не знаходити.
Може, треба просто дати їм спокій.
Вона з'їла жучка. Жучка!
Блю, Блю, Блю! Заспокойся.
Заспокоїтися? У нас був план.
Допомогти Лінді й Туліо знайти зграю і повернутися додому.
Але коли я їй про це нагадав, вона мене проігнорувала.
А її батько? Псих, та й годі.
У нього дивне ставлення до людей.
У нього дивне ставлення до людей!
Він їх любить. Він - домашній улюбленець!
Домашній улюбленець?
Він обізвав мене домашнім улюбленцем.
Аж не віриться, просто в очі.
Таке враження, що вважає мене ворогом.
Він не з наших, Роберто. Наглядай за ним.
А той Роберто? Вічно за мною спостерігає.
Вічно в'ється біля Джуел. Постійно щось наспівує.
Куди мені до нього.
Візьми себе в лапи, птаху!
Стань мужнішим, забудь про домашній комфорт.
Спробуй подивитися на місцевих її очима.
Відчуй смак, який відчуває вона.
То мені що, жучка з'їсти?
Навіть думати про це гидко.
Блискітки. Де мої блискітки?
Пробачте. Даруйте.
Не треба мені вибачень. Мені треба блискітки.
Без блискіток чарівного виступу не вийде.
- Ти що, не в курсі? - Народ!
Репетиції, завтра важливий день.
Нічого не нагадує? Полетіли. Ти з нами, так, тату?
Так, звісно.
Ця дівчинка знає, як робиться шоу-бізнес.
Блю, пам'ятай...
Знаю, знаю. Щаслива дружина - щасливе життя.
Який прекрасний сьогодні ранок!
Я вже й забула, що такі бувають.
Так.
Твій улюблений.
Ти не забув.
Як це мило.
Так смачно.
Дякую, Блю.
Точно!
Це я її здивую.
Сніданок у ліжко скоро буде.
Бразильські горіхи.
Де ви?
Я знаю, що ви десь тут.
Гей! Гей.
Ні! Ану повернися. Стій!
Ні!
Це не іграшка.
Хаотичний рух. Зупиніться.
Ні, ні. Не смій.
Попалася!
Дякую.
Нарешті!
Бразильські горіхи.
Ось мій найперший помічник.
Ну і ну. Що тут у нас?
Схоже, правила старого Едді стосуються не кожного.
Ти на нашому боці лісу.
Правда? Добре, помилився.
Я не знав. Вибачайте.
Пробачте! Я не навмисно.
Ти прилітаєш сюди, крадеш нашу їжу,
а тепер ще й ображаєш мене?
Ні-ні-ні. Сталося велике непорозуміння.
Знаєш, хотів би я прийняти твої вибачення.
Здається, ти непоганий птах.
Але відтепер між нами війна!
Що? А це обов'язково? Може, хай відтепер буде щось інше?
Сьогодні, у Проваллі смерті.
Вибачте, "Провалля смерті"? Жартуєте?
А, ви серйозно?
Рівно опівдні. Я тебе знищу.
Змету тебе, як сміття.
Що ти зробив?
Я ненавмисне.
- Ненавмисне? - Що тут відбувається?
Завдяки Дрю ми мало не втратили весь наш бік лісу.
Я просто хотів знайти горіх. Один горіх!
Ти ж не любиш горіхів! Що за муха тебе вкусила, Блю?
Я хотів принести його тобі.
Правда?
Роберто, скеруй на це своїх кращих птахів.
Без бою ми не здамося.
Зрозумів.
Ти. Не пхайся в це.
Ти вже достатньо лиха накоїв.
- Стривайте! - Блю, він правий.
Може, дай татові й Роберто розібратися самотужки.
По-твоєму, мені це не під силу?
Ні, просто я не знаю,
чи це твоя спеціалізація.
Вперед, вперед, вперед! До Провалля смерті, негайно!
Радіо!
Сподіваюся, ви не проти.
Я тут розмістився, як удома.
Льодяника?
Насправді дуже шкода. Ви здолали такий шлях, щоб захистити джунглі.
Подивимося, чи відповідають джунглі вам взаємністю.
Любителі природи.
Роберто.
Феліпе.
Пощади не буде!
Я мушу це зупинити.
Що? Блю!
Стійте! Стійте!
Едуардо, це божевілля.
Ми розумні істоти з розвиненим умінням вирішувати проблеми.
Це ти накликав цю біду на нашу голову. Тепер дивися.
Орел.
Решка.
Ненавиджу цю роботу.
Це гра. Це гра!
Це не гра! Це війна.
Сьогодні в Проваллі смерті прекрасний день!
Переможець отримує все!
Хто заб'є більше голів із семи.
Переможцю дістанеться контроль над усім лісом бразильських горіхів!
Це як футбол. Так і я вмію.
Так, якісь спеціальні стратегії є?
Як формуємо команду, 4-4-2 чи 5-4-1?
Що ми тут робимо, тренере? На якій позиції я граю?
Власне, у мене таки є для тебе ідеальне місце.
Вода. Кому води? Прошу, тут вода.
Добре, дякую.
Роберто не зупинити! Він неймовірний! Він повсюди!
Давай, Роберто!
Я б теж так зміг.
Роберто виривається на волю!
Он він, он він, он він! Він б'є!
Гол!
Гол! Гол!
Гол!
Оце так!
М'яч у Феліпе. Червоні ара
повертаються.
Феліпе пасує Тіто. Тіто - Маріо.
Маріо - Цезарю. Цезар - Антоніо.
Феліпе забиває!
Так! Умийтеся!
Феліпе, Роберто. Роберто, Феліпе. Роберто, Феліпе. Феліпе, Роберто!
Гол!
Мабуть, боляче.
Давай, давай!
Феліпе-ліпе-ліпе!
Гей!
Брудна гра!
Облиште, суддя!
Гаразд, ти в грі.
Чесно?
Не ти. Ти.
Дивись і вчись,
водоносе.
Гаразд, лети вже ти.
Так!
Добре. Лечу, тренеру.
Так, тату!
З лави летить новий гравець. Він - їхня секретна зброя?
Здається, це їхній водонос.
Чуєш, я відкрився!
Я відкрився, пасуй мені!
Чуєш, пасуй мені, я відкритий. Я широко відкритий!
Пасуй мені м'яч!
Дякую за пас, Блю!
Не проти, якщо я заберу?
Підлітає Роберто. Він ухиляється,
тоді ще раз!
Роберто!
Гол!
О так! О так!
У Проваллі смерті нічия.
Той, хто заб'є наступний гол,
отримає все!
Я зловлю, я зловлю.
Давай, Блю.
Ого! Той водонос раптово грає, як профі!
Пасуй м'яч Роберто!
Пасуй м'яч! Пасуй!
- Блю, стій! - Ні, у цього птаха все під контролем.
Гол!
Схоже, секретна зброя щойно вистрелила у своїх!
Ходімо до Едуардо, почуємо його реакцію.
Я тебе вб'ю, сумко на поясі!
Заціни, старий Едді.
Схоже, вам, народ, доведеться сідати на безгоріхову дієту.
Ми ще довго про це говоритимемо.
Не варто було покладатися на людського улюбленця.
Привіт.
Що там сталося?
Я намагався стати одним із наших.
Але мені, мабуть, ніколи не стати "птахом", яким мене хоче бачити твій тато.
- Що? - Час летіти додому.
Нам треба про це поговорити.
Про що поговорити?
Блю, озирнися.
Дітям тут добре. Вони обожнюють життя на природі.
Може, наш дім - тут.
Дім? Як тут може бути наш дім?
Я робив усе, що міг, щоб стати своїм, щоб допомагати,
але що б я не робив, усе не так.
Тут ми не вдома, Джуел.
Може, ти і вдома, але не я.
Знаєш що? Краще розберися, чого ти хочеш.
І припини думати лише про себе, починай думати про нас.
ВИБУХІВКА
Слухай, ти чув, що каже бос.
Їдьмо! Вперед!
Прекрасно.
Ліндо! Туліо!
Я люблю птахів
Прощавай, Ліндо.
Прощавай, сумко на поясі.
Розверніться, коли буде можливість.
Вибачте, жіночко з джи-пі-ес. Винні не ви, а я.
Прощавайте, млинці. Прощавай, каво.
Прощавай, каво.
Ліндо?
Ліндо!
Едуардо казав правду!
- Зрадник! - Стривай, ти не розумієш.
Чого я не розумію? Що ти знюхався з людьми?
Що ти взагалі знаєш про людей?
Усе я знаю. Вони тебе заманюють, ловлять у пастку.
Руйнують твою душу!
Поллі хоче крекер? Поллі хоче крекер?
Ні! Досить уже крекерів!
Ненавиджу крекери!
Тікаймо, Роберто!
Це вони. Це вони!
Це вони!
Роберто, тікай з...
Тільки не знову! Не знову! Не треба більше крекерів!
Ану прийди до тями!
Слухай,
у нас є єдиний шанс це зупинити, ясно?
Мені треба знайти своїх друзів.
А ти лети назад і попередь інших. Зрозумів?
Так. Зрозумів.
- Добре. Лети! - Лечу!
Люди, люди!
- Зліва від тебе! Справа від тебе! - Зліва від мене?
Справа чи зліва?
- Твоя права нога, моя ліва. - Добре.
Добре! Так! Добре!
- Тепер давай вище. - Вище.
Тягнися!
Майже дістали!
Ліндо,
пробач мені.
Хоча справи кепські,
я б не хотіла зараз бути ніде в світі, тільки з тобою.
Навіть якщо ми прив'язані до дерева.
Ліндо!
Блю!
- Ліндо? - Ми внизу!
Що? Блю!
Що ти тут робиш? Тут небезпечно!
Неймовірно! Сюди летіти 3 200 кілометрів!
- Ходімо за ним! - Надзвичайно!
Я ж казала, що я його чую.
Я їх візьму.
Гру скінчено! Усе, це кінець!
Люди! Фари!
Це кінець!
Він таке меле, відколи ми його знайшли.
Лісоруби йдуть сюди! І Блю з ними!
- Зрадник! - Ні!
Ні, Блю хоче нам допомогти.
Що? Самотужки?
Починаймо евакуацію! Ми летимо звідси.
У повітря. Усі розлітайтеся.
- Хутко, хутко! - Тату?
Ні, тільки не цього разу. Я з вами не полечу.
Ти мусиш летіти зі мною! Я не наражатиму сім'ю на небезпеку ще раз!
Блю і є моя сім'я, і я його не кину.
Тобі й не доведеться.
Ти цілий?
Слухайте, Едуардо, може, я й не найспритніший птах у всій зграї,
але цього разу це й на краще.
Ви знаєте все про джунглі,
а я знаю все про людей.
І я знаю, що разом ми зможемо їх зупинити.
Ми не дозволимо їм забрати наш дім.
Звісно, він задушливий, галасливий, повний страшних жучків,
але він наш.
То борімося за нього. Хто зі мною?
Я з тобою!
А ще є бажаючі?
Зупиніться! Стійте!
Стійте!
Так. Поважайте джунглі!
Я так і знав! Я так і знав!
Гей. Куди це ти зібрався?
Це просто зграйка голубів.
Повертайся до роботи!
Веди нас, Блю.
Мене дійсно так звати! Так! Ви назвали мене Блю.
Так, я Блю!
Що? Так.
Птахи з блакитним пір'ям...
Тримаються разом!
Усі готові? І вниз!
Угору!
Задки!
Переживу Переживу
- Я зміг! - Ух ти, влучно.
Не боюся я ніяких пташечок.
В атаку!
На Амазонці почалися бої.
Гаразд, давай!
Дай п'ять!
Чому? Чому?
Та візьми вже себе в руки!
Лягай!
Стій!
Он він.
Чарлі, готуй носо-зуку.
Тіяо!
Оце вже інша справа.
Увага,
цілься,
вогонь!
Знову невдача.
- Молодець, Тіяо! - Ми чудова команда, тату!
- Привіт, старий Едді. - Феліпе.
Думав, я пропущу цю вечірку? Ми в грі!
Агов! Поверніться!
Толку з вас нуль, з вас усіх!
Стережися!
Обери суперника завбільшки з тебе.
Ні! Ні!
Я тебе тримаю, я тримаю. Усе гаразд, тепер ти в безпеці.
От що таке Лінда.
Так!
Ми ще можемо, Блю!
Доведеться все робити самому.
Е! Ану киш звідти!
Ні! Моєї слави ніхто не затьмарить.
Льодяника?
Що?
Що ти робиш? Відпускай!
Рятуй себе!
Ну ж бо, відпускай!
- Ніколи! - Ти здурів?
Ти нас обох звалиш! Відпускай!
Лети!
Дежавю, Блю.
Найджеле!
Блю!
Найджеле!
Ти.
Ти ще дорого заплатиш за свою надокучливість!
Припини! Відчепися від мене!
Жменю лютого пір'я тобі в пику!
Це необов'язково.
Ні, просто я так хочу.
Гей, припини! Припини!
О Боже мій. Чарлі! Це він. Це наш шанс!
Спокійно. Спокійно.
Бійка ляпасами!
Стріляй! Стріляй!
Найджеле!
Це моя смерть?
Я був надто молодим,
надто вродливим, щоб жити.
- Боб? - Стривайте! Це не Боб!
Я ж казав, що звідкись його знаю.
Мій останній вихід на уклін.
І в залі ніде яблуку впасти.
Прощавайте.
Ні!
Ні! Що я накоїла?
Якщо мені з тобою не жити,
тоді навіщо мені таке життя?
Та жаба - не отруйна.
Що?
Ми не вмерли?
Це поширений міф. Це мирна псевдо-дендобатес.
Доказ - її рожеві плямки.
Але батьки завжди казали мені, що я отруйна, і щоб я нікого не чіпала.
Просто в тебе були недобрі батьки.
Отакої.
То тепер
ми можемо бути разом!
- Найджеле! Найджел-Вайджел-Віглпас! - Ні!
- Хто-небудь, допоможіть! - Я нікому тебе не віддам!
- Вибачте, я виправлюся. Ні! - Нікому тебе не віддам!
Ні, Чарлі!
Чарлі!
Це протиприродно!
Привіт, народ! Привіт!
У мене в волоссі нічого нема? Добре.
Просто з серця амазонських джунглів,
ми підготували для вас екстрені новини.
Завдяки д-ру Монтейро та його команді
увесь цей район буде визнано Національним заповідником.
І разом ми зробимо так, щоб тут було безпечно.
Скажи, Блю?
Але це не єдина добра новина.
Ми знайшли цього какаду в глибинах джунглів,
і, здається, вони з деревною жабою тепер пара.
Ми повертаємо їх у Ріо, щоб продовжити спостереження.
О Найджеле! Оце так! Медовий місяць у Ріо!
Прошу оплесків лапами, кігтями й хвостами,
бо в одних джунглях ще не збиралося стільки талантів.
Це "Неприборкана Амазонка"!
Ну ж бо! Вставайте!
Так!
Привіт! Спокуха Привіт! Спокуха
Де мої пташки?
Друг не кине тебе в біді самого
Махайте крилами!
А без друга дорога завжди важка
Амазонка!
Дружба вірна навіки
Найдорожчий скарб у житті
Бам!
Пісня з грудей рветься
Лине у верховітті
Найцінніше на світі
- Те, що ти з дитинства несеш - Що з дитинства несе
- Добро і радість до всіх навкруг - Всіх навкруг
Збирай ватагу, Танцюйте і співайте до ранку!
Погодься, це ж супер, Коли поруч радісний друг!
- Привіт, Амазонко! - Привіт, Луісе!
- Привіт, птахи, я вже тут! - Вітаємо у джунглях, песику!
Усі мої черепахи! Круті черепахи!
Співай, крихітко!
Рафі!
Ти впевнений, що зробиш Амазонку нашою домівкою,
бо тут же спека й страшні жучки?
Смієшся? Я - містер Джунглі.
Зовсім дикий, і дуже пташиний.
Може, літо ми будемо проводити в Ріо.
Ти - моя єдина й неповторна, Джуел.
Друг не кине тебе в біді самого
А без друга дорога завжди важка
Це вже кінець?