„Vrei să ne sinucidem?”
Glumeam... Am spus-o într-o doară.
Vezi tu...
Vei uita?
Kousei, ești bolnav?
Sunt bine.
Nu arăți prea bine.
Vrei să o vizităm pe Kao?
Nu ai mai fost cu noi, în ultima vreme. Hai să mergem!
Bună idee!
Nu merg.
S-a certat cu Kao?
Și nu te deranjează asta?
Ce anume?
Să-i arăți milă dușmanului.
Dușmanului?
Dacă are probleme cu muzica, nu știu cum să-l ajut.
Kousei se va înveseli dacă o vede pe Kao...
Nu ți-ar strica să te relaxezi puțin.
Pentru cine înveți atât de mult fără să îți placă?
Pentru cine ai ales un liceu de renume?
Alegi un liceu lângă Liceul de Artă Okutsu.
Pentru cine faci asta?
Kousei nu se descurcă singur.
Dacă i-ai putea spune și lui asta...
Adevărul e că n-aș vrea să plece deloc.
Sunt îngrijorată și frustrată.
Și vreau să mă răstesc la el.
Când a spus că nu merge,
m-am simțit ușurată. Și vinovată.
Și fiindcă nu vreau să mă vadă așa,
mă străduiesc să mă prefac.
Mereu am fost atât de rea?
Descopăr noi fețe pe care nu știam că le am.
Înfrunt toate aceste fețe.
Cred că asta e ceea ce se numește iubire.
Ești cu mintea în altă parte. Mai bine mergi acasă.
Îmi pare rău.
Dnă Seto, am o urgență!
Îmi pare rău! Contez pe tine.
SPITALUL UNIVERSITAR TOTSUHARA
Arima?
Te-am prins din urmă, deși am mers încet.
Mergi prea încet. Poziția corpului e jenantă!
Trezește-te sau vei arăta ca un nătâng.
URMEAZĂ-ȚI VISURILE
Kimoto îmi spune:
„Voi cânta din oboi pentru tine la festivalul școlii, Nagi.”
Se amăgește singur!
Dar ar fi înduioșător, nu?
Depinde cine e!
Ești atât de pragmatică!
Te-am făcut să râzi!
Mulțumesc. N-am vrut să-ți faci griji.
Deloc! Să-mi fac griji pentru tine? Ești nebun?
Ar fi plictisitor să fii un pămpălău.
E incredibil!
Toți sunt uimiți, fiindcă a memorat întreaga partitură, fără să clipească.
E un pistolar dintr-un western!
Pare a fi un robot cu inima de oțel!
Ca un erou, nu?
La naiba!
Ce să-i spun?
Mult noroc! Nu-l lăsa să te învingă!
Aș fi iresponsabilă.
KOUSEI ARIMA LICEUL SUMIYA
Deci...
Nu-mi mulțumi!
E modul meu egoist de a compensa faptul că sunt neputincioasă.
E doar aroganță.
Sunt o fantomă urâtă.
Kimoto va cânta grozav.
Crezi?
E foarte important să cânți pentru altcineva.
De ce cânți la pian? De dragul altcuiva?
Tu ai început să cânți la pian pentru altcineva, nu?
Atunci cânți bine.
Când împarți acele sunete cu mii de oameni,
când atingi mii de oameni cu ele,
când inimile voastre se unesc.
Poate că muzica transcende cuvintele.
E doar un clișeu. Femeile sunt pragmatice.
Credem doar în cuvinte.
URMEAZĂ-ȚI VISURILE
Ravel...
Bun venit!
Nu vreau să-l aud!
Nu vreau să aud Ravel!
Să ne sinucidem împreună!
Bun venit!
Nu vreau să-l aud. Nu vreau să mă gândesc la nimic!
Mi-aș dori să nu mai aud nimic!
SALA DE MUZICĂ
Bună!
Mergem la spital, să o vedem pe Kaori. Vino cu noi!
Nu, mulțumesc.
Nu trebuie să renunți din cauza noastră. Să mergem!
Am spus că nu merg!
Ce ai pățit?
Nu crezi că ești cam rece?
După tot ce a făcut Kaori pentru tine, de ce fugi?
Uită-te la mine!
Kousei...
Watari...
Ce să fac?
Vezi... Prognosticul meu nu e prea bun.
Nu e adevărat!
Îmi pare rău.
Te-am făcut să-ți amintești ceva neplăcut.
Poate n-ar fi trebuit să ne cunoaștem, nu?
N-am putut să-i spun nimic. Ce puteam să-i spun?
Cum să mă port când o văd?
Kousei...
Eu cred că ar trebui să mergi să o vizitezi pe Kaori.
Sigur, dacă ar ține la mine,
aș face orice pentru fata care-mi place.
Aș bea apă cu noroi din băltoacă.
Dar cred că nu sunt băiatul potrivit pentru Kaori.
Când are nevoie de ajutor,
când vrea ca cineva să facă ceva pentru ea,
te alege pe tine, Kousei.
Participă la concurs!
Acompaniază-mă!
Aș vrea și eu canelé.
Simt că-mi pierd inima. Te rog, ajută-mă!
Dar nu știu ce să-i spun.
Nu-ți face griji, vei ști când ajungi acolo.
Băieții trebuie să încerce!
Pentru mine, e imposibil.
Fata îți va spune dacă e imposibil sau nu.
Nu credeam că te voi revedea.
Am promis că-ți aduc canelé.
Ai exersat la pian?
Da.
Cum e la școală?
Ca de obicei.
Ce fac ceilalți?
Așa și-așa.
Ce răspunsuri sunt astea? Nu vrei să fii aici!
Ba da!
Dar nu știu ce să-ți spun.
Vreau ca totul să fie ca înainte.
Uită ce ți-am spus, apasă butonul de reset!
Apasă!
Apasă, apasă!
De ce...
Nu voi uita.
Asta îți va face inima mai ușoară. Nu are rost să-ți amintești, oricum.
O violonistă care nu poate să-și țină arcușul. E inutil.
De ce spui asta?
După atâtea strigăte, palme,
m-ai forțat să urc pe scenă fără să vreau.
După ce mi-ai oferit atâtea amintiri pe care nu vreau să le uit...
Erau ale mele!
Nu le meriți! Îmi pare rău pentru canelé!
- Eu ți le-am cerut! - Eu le-am cumpărat!
- Poftim? - Ce?
Nu din nou.
Ești iresponsabilă! Nu vreau să te mai văd!
Stai...
Chiar ești ciudat.
Sunt atât de furios... Și e atât de trist...
Mi-ai dat atâtea amintiri.
Nu pot face nimic pentru tine?
Aș bea apă cu noroi pentru fata care-mi place.
Vreau să mă observe datorită felului în care cânt.
Am desenat asta.
Ce? Vrei să cânți la festivalul școlii?
Așa, din senin? Nu înțeleg! Unde ți-e capul?
Întinzi coarda.
Te rog!
Bine.
În niciun caz! E momentul tău.
Ce mă fac? Ești sigură?
N-aveam nimic de pierdut întrebând.
Chinuie-te, Kousei Arima!
Nu știu de ce m-ai întrebat, dar fiindcă nu am programul încă,
e o idee bună.
Mulțumesc.
Arima, de ce vrei să cânți la festivalul școlii?
Bună, prințeso!
Vrei să discutăm despre „Cavalerul Rozelor”?
Am rezervat o masă la restaurant.
Nagi, vrei clătite în drum spre casă?
Nu pot.
Ai întâlnire?
Să sune mai vioi! Cântă mai duios, folosind încheieturile!
Așteaptă o măsură în plus, grăbește introducerea și variază tempoul.
Nu! De câte ori ai repetat? Ești mult mai bun decât ieri.
Nu mănânci?
Nu prea mi-e foame.
Mă duc să exersez.
Se extenuează, nu crezi?
Am greșit! Îmi pare rău!
Nu te gândi la notele greșite. Să cântăm.
Îmi pare rău. Îmi pare rău.
Mult noroc! Vom fi acolo, orice ar fi!
Tu ești atracția anului!
Dl Ibata va fi în public. Dă-ți silința să cânți perfect!
Dacă îți vede talentul, cariera ta e asigurată!
Am auzit că trimit un jurnalist.
Scrie un articol despre „o tânără pianistă”.
OCTOMBRIE
NOIEMBRIE
Încă patru zile.
Abia aștept!
Patru zile. Am doar patru zile să-mi însușesc piesa.
- Avem încredere în tine! - E și frumoasă, nu?
- Jurnalistul vine ca să o vadă pe Nagi. - Va fi cea mai bună!
Lolicon!
- Cred că părinții sunt mândri. - Succes!
E doar o fată frumoasă.
Trebuie să îndur suferința încă patru zile?
Nagi!
Ajută-mă, mamă... Auzul meu...
Din nou, am dat greș ca profesor.
Povestea se va repeta.
Nagi...
Eu...
Mă tem. Chiar dacă e doar un concert școlar.
Chiar dacă nu e un concurs important.
Toți ne temem. Chiar și eu, și Kousei.
Și, cu siguranță, și Takeshi Aiza.
Viața ta se reduce la câteva minute pe scenă.
Sigur, e înfricoșător și nu are logică.
De ce sunteți încă pianistă, dnă Seto?
După ce treci peste asta, există un moment de liniște.
Toate lunile de agonie, strigăte, suferințe și strădanie...
sunt recompensate, în sfârșit.
Când sunetele tale au atins mii de oameni,
când inimile voastre se unesc, muzica transcende cuvintele.
Poate că ne place să trăim pentru acel moment.
E ca atunci când iubești.
Eu...
Te-am prins!
Nu monopoliza baia! Koharu, apuc-o de piciorul stâng!
Locul tău nu e aici, în baie.
Te temi să ieși pe scenă, fiindcă exersezi din greu.
Te-ai dedicat trup și suflet pianului
și de aceea te temi să te expui.
Dacă cineva spune că ești o lașă nepregătită,
îi omor cu mâna mea.
Scoate pieptul în față!
Ești ucenica lui Kousei Arima!
Nu sunt! E dușmanul meu!
Așa te vreau!
Acum, demonstrează asta pe scenă!
Watari?
Ce e?
- Vreau să faci ceva pentru mine. - Sigur.
Dar nu ți-am spus ce.
Dacă vine de la tine, poate fi orice.
FESTIVALUL ȘCOLAR KURUMI
BUN VENIT
E mirosul fecioarelor muzicii!
Locul e plin de fete drăguțe!
E mort după fete.
Pe aici.
SALA DE MUZICĂ
Se pare că a început deja.
Păcat că-și fac numărul în acele costume.
Asta îi face atât de drăguți.
Nagi urmează, nu? Ce o să cânte?
Cine știe? Nu mi-a spus nimic.
Nu mai e complexată de fratele mai mare?
Cred că-ți pare rău, frate mai mare!
Nu, sunt ușurat.
Bravo, Komugi!
Cred că m-am descurcat! Unde e Nagi?
Namahage?
Unde sunt copiii obraznici?
Toată lumea râde?
Numărul nostru serios va ieși în evidență!
E un spectacol înfiorător!
Ești bine?
Sigur că da, de ce n-aș fi?
Tu ești calm, Arima!
Pierde-ți cumpătul!
Sunt atât de copleșit, încât nu am timp de emoții.
Așa e. Și când te-am cunoscut îți tremura mâna.
Ce faci, perversule? Hărțuitorule!
Dacă strângi pumnii, degetele tale se vor încleșta.
Deschide pumnii și relaxează-te!
Toți ne temem. Chiar și eu, și Kousei...
Și tu ai fost pus la colț?
Și tu te temi? La fel ca și mine?
O prietenă mi-a spus:
„Cântă sincer,
dă recitalul vieții tale, dă tot ce poți!”
Dar am doar 13 ani.
Chiar dacă ai doar 13 ani.
Pentru toți cei care te-au privit până acum,
sunt 13 ani de neînlocuit.
Să credem în timpul pe care l-ai devotat muzicii!
Numărul opt, vă invit pe scenă.
Noi suntem.
Să mergem!
Bine.
EPISODUL 17 AMURG
EPISODUL 18 DOUĂ INIMI ÎMPREUNĂ
Subtitrarea: Georgiana Stănculescu