–De verkar oroliga, fåren. –Du oroar dig för mycket, Thorbjörn.
Koppla av lite när du är ledig för en gångs skull.
–Vad står och puttrar här? –Lammgryta.
Det var hett.
Det kände du ju på lukten. Du är bra lurig, du.
–Har det varit något? –Nej.
Eller jo, Ola ringde. Han hade sökt dig tidigare.
Det var värst. Han vet ju att jag är ledig.
Måtte det inte ha hänt nåt ute i världen. Harrisburg eller något.
Inte en gång till får vi hoppas. Han ville att du skulle ringa tillbaka.
Först äter vi. Utrikesministern och världen får vänta.
–Det mår de bara bra av. –Ring nu.
Grytan behöver puttra ett bra tag. Annars blir ju köttet segt.
–Ungefär som när du brukar laga mat. –Jaha, nu får man höra.
Jag ringer honom från fåtöljen.
Hej på dig, Ola! Ringde du för att höra hur fåren mår?
Det var som fan! Karlskrona, säger du?
Jo, men det förstår jag.
Jag kommer så snart jag har informerat Solveig. Adjö.
–Det där hör man inte varje dag. –Nej.
–Det är du. –Ja, ja, ta det lite lugnt.
Kamrat kapten, rakt framför oss.
Svenska stridsflygplan...
Det där ser man inte varje dag.
Det är inte lätt. Ubåten har neutralitet som statsfartyg.
De har däremot inte nödanmält enligt tillträdesförordningen.
–Båten är på svenskt vatten. –Inom militärt skyddsområde.
Det ni säger är att ubåten inte har folkrättslig immunitet.
Ni har så äntligen kommit fram till att vi inte behöver be om ursäkt–
–för att bolsjevikerna går till attack? Halleluja!
Statsministern? Äntligen. Sverige är under attack.
Det vet vi inte. Vi ska inte förhasta oss.
En 80 meter lång sovjetisk ubåt ligger 50 meter från land–
–i svenskt militärt skyddsområde. Vad kallar du det? Picknick?
De kan ju ha kört fel. Ingen är väl felfri, Börje?
–Är du redo att kasta första stenen? –Man jagar inte bort ryssen så.
Jag har fyra torpedbåtar i vattnet och fyra till på väg.
–Jag kan slå till när som helst. –Nu tar vi och lugnar ner oss.
Ursäkta klädvalet. Jag förstod på omständigheterna att det var bråttom.
Det här är den grövsta kränkningen av svensk neutralitet–
–sen vi lät nazisterna åka tåg genom Sverige för att inta Norge.
Eller menar utrikesministern att vi ska huka oss för bolsjevikerna också?
Nazisterna bjöd vi in, men det här är annorlunda.
Bra med patrullbåtarna i alla fall. Ingen ska komma in på vårt vatten–
–och hjälpa ryssen härifrån. Vi måste äga frågan.
–Äga frågan? –Som det heter.
Vi äger väl ingenting? Vem vet, kanske den ryska ubåten rent av–
–är den ökända hästen från Troja – fullmatad med kärnvapenstridsspetsar.
Jag är ledsen, generalen i kupletten, men folk söker statsministern.
Barbro, jag kan inte tala med pressen redan nu.
–Med folk menar jag inte pressen. –Inte? Vilka är det då?
–Ordförande Brezjnev i Moskva. –Usch! Är det fler?
–President Reagan i Washington. –Det är inte bättre...
Ingen av dem pratar ju svenska. Är det ännu fler? Fru Thatcher?
–Hon har inte ringt än, men er fru. –Jaha, vad ville hon?
–Ska jag ringa tillbaka till nån? –Ja, jo, det...
Då tycker jag att vi börjar med president Reagan och sen Brezjnev.
Så här, ubåten ligger där den ligger. Jag behöver ha reda på lite mer–
–innan jag pratar med högdjuren. Det gäller att inte slinta med tungan.
–Då tar vi en mjukstart med Solveig. –Det blir bra det.
Ja...
Statsministern.
Solveig... Världen står i brand och han ska ringa till Solveig.
Beställ fram helikoptern. Karlskrona behöver mig.
Absolut, jag...
Nu står förmodligen pressen och väntar på att få sätta klorna i dig.
–Ska vi smita ut via garaget? –Här ska inte smitas, Håkansson.
–Jag heter Martinsson... –Avbryt mig inte när jag talar.
Vi har en tomte till statsminister och nu är det jävligt viktigt–
–att vi får över opinionen på vår sida.
–Opinionen? –Håll din käft!
Och du håller också käften om vad du har hört här. Uppfattat?
–Där är han! –General Lagercrantz? En kommentar?
Som ni förstår är våra åtgärder satta under sträng sekretess.
Försvaret tycker det är viktigt–
–att svenska folket förstår vilket hot Sovjetunionen utgör.
Era morföräldrar avrättades ju och er mor flydde bolsjevikerna.
Via Helsingfors i en fisklåda.
Påverkar det här överbefälhavarens beslut i denna allvarliga situation?
Självfallet inte. Nu har jag inte tid. Jag har ett land att försvara.
–De som bor i Karlskrona... –Frågestunden är över.
Om man bor i Karlskrona...
–Och vem är ni? –Darja Rudneva, er tolk.
–Sedan fyra år, kamrat generalsekreterare. –Vad vill ni mig?
Statsminister Fälldin svarar inte när vi ringer. Ska jag försöka igen?
Vad är det för en jävel? Vem fan tror han att han är?
–Ja, vem är han egentligen? –Sveriges statsminister. Fälldin.
Kamrat generalsekreterare, Washington ringer. Vita huset.
Vad vill de mig?
Det gäller en ubåt som fått tekniska problem i Östersjön.
Jaha, då tar vi itu med det.
Vi måste svara i telefon, och...
...få det här ärendet överstökat.
–Gaby, är det du? –Darja, hur är det?
–Bra, tack. Vi gör väl som vanligt? –I världsfredens namn, halleluja.
Jag kopplar.
Kamrat generalsekreterare, president Reagan från Washington på linje ett.
Som vi precis pratade om.
Leonid, din gamla byracka.
–Är du där? Det är Ronald. –Herr president, det är Ronald Reagan.
Det är en stor ära för mig att bevärdigas er uppmärksamhet.
Varför stör du mig hela tiden? Du bara ringer och ringer.
Stick och brinn.
Bäste president, vad förskaffar mig den äran?
Så du minns mig? Demensen har alltså inte slagit ut varenda hjärncell än.
Vad har du nu gjort? Håll er på hemmaplan! Eller vill hela ubåtsflottan hoppa av?
Jag ringer för att få veta vad som pågår i Sveriges södra skärgård.
Vänner ska ju vara ärliga mot varandra.
Vi vill inte oroa Nato i onödan, eller hur?
Varför i helvete skulle jag berätta allt för dig?
Har du börjat lida av storhetsvansinne?
Med all respekt för er och Nato...
Det här är en sak mellan Konungariket Sverige och Sovjetunionen.
Det enda du har respekt för är väl flaskan du har där, om den inte redan är urdrucken.
Vi har tre spaningsplan vid er jävla ubåt. Vi måste få veta om den bär kärnvapen.
Så berätta vad som pågår där ute innan det blir krig på riktigt!
Vi känner stark oro beträffande detta–
–och ökar ständigt vår närvaro i området.
Svara därför, för fredens skull, på vad ni gör på svenskt territorium.
Tror du att en sovjetmänniska blir rädd–
–av att du skramlar med dina vapen?
Du kan dra åt helvete!
Nej.
Nu har jag inte tid med dig längre.
Jag måste gå och skita.
Jag beklagar, herr president, men jag har ett viktigt möte just nu.
–Vi talas säkert vid snart igen. Adjö. –Du slänger inte luren i örat på mig!
Du tolkade väl med din vanliga fingertoppskänsla?
Absolut, herr president.
–Tolkade du allting ordagrant? –Självfallet, kamrat generalsekreterare.
Jag tror att vi måste...
...gå till offensiv.
Till anfall! Vad säger du, Dasja?
Till anfall!
Amiral Kalinin, nya order från Moskva.
–Vi ska förbereda anfall. –Från vem i Moskva, försvarsministern?
Från honom själv. Kamrat Brezjnev.
Det var allvarligt.
Förbered anfall. Halv fart framåt. Verkställ!
Kommendörkapten, de är fler nu. Tre jagare, två korvetter.
Okänt antal ubåtar under vattnet, och vi har Nato i luften ovanför oss.
Tänker de bryta sig in och ta ubåten med sig?
I krig med Sovjet, och en bolsjevikhatande överbefälhavare.
Värre än så här kan det nog inte bli. Läget är extremt akut.
Jag hoppar kommandokedjan och kontaktar statsministern direkt.
–Hoppa över ÖB? –Honom får jag väl inte tag i nu?
Medan jag håller ställningarna här–
–ställer du upp det nya mobila artilleriet på Tjurkö.
–Men den ligger på övning i Malmö. –Jag vet.
Men det gör inte ryssarna.
Ring upp statsministern.
–Vi skulle ha ringt hemvärnet. –Jo, det hade varit lugnast.
Har Björklund lämnat tillbaka hammaren?
Ärligt talat, jag begriper mig inte på honom.
Nej.
Hallå, kommendörkapten Karlsson. Det är statsminister Fälldin.
Jag har hört att situationen har förvärrats, så att säga.
Vi har fem sovjetiska örlogsfartyg på väg mot Sveriges gräns.
Tre jagare och två korvetter. Vi kan inte utesluta fritagningsförsök.
Lägg därtill ett okänt antal ubåtar under vatten, Nato i luften–
–samtidigt som överbefälhavare Lagercrantz snart anländer här.
–Han är min överordnade. –Vi känner inte varandra.
Men jag hör vad du säger och håller med om att situationen är omedelbar.
Här är mina order: Håll gränsen. Gör vad som krävs.
Men inga offensiva utflykter, hälsa Lagercrantz det.
Han kan inte hämnas sina morföräldrar på eget bevåg.
Uppfattat. Tack, statsministern.
–Kommendörkapten Karlsson. –Giv akt!
Det var snabbt marscherat. Välkommen till Karlskrona.
Nåväl, nu tar jag befälet. – Manöver!
Vill kommendörkapten föredra senaste nytt? Men inte för långrandigt, tack.
I överbefälhavarens frånvaro fick jag kontakta statsministern–
–som har fattat en rad beslut, i min mening kloka sådana.
På hans order har vi skickat ut ubåten Neptun att markera närvaro.
Vi har placerat isbrytaren Thule i Gåsefjärdens inlopp–
–för att försvåra fritagningsförsök.
Major Henriksson är på väg till Tjurkö för att upprätta Arte 719.
Offensiva äventyr är vi av stats- ministern förhindrade att företa oss.
Adjö.
Det blir sent.
Du vet vad jag har att hantera just nu.
Älskling...
Det är sista gången. Vi får tala mer om det sen.
Hej, Ola.
–Röd eller blå? –Jag vet inte.
Jag tycker blå. Man ska inte flirta med ryssen.
Nej, det är sant.
Frank Sinatra sa till mig en gång:
"Familjen är ingen stor sak. Den är allt."
Thorbjörn behöver dig på presskonferensen som har börjat.
Som jag just sa...
Vi accepterar inga...
Min order till militären har varit mycket tydlig.
Statsministern!
Om sovjeterna försöker något, blir det krig då?
–Ja, ja. –Jag är ledsen att jag är sen.
Utrikesministern kanske kan förklara lite.
Ja. Tack, herr statsminister, väl talat.
Alla kan göra misstag. Sverige värdesätter sina goda relationer till Sovjetunionen.
Men vi kan inte tycka att det är bra–
–att ha utländska ubåtar i våra vatten. Det är vår bestämda uppfattning.
–Herr statsminister... –Inga fler frågor. Tack.
En sovjetisk ubåt står hårt på grund i Karlskrona skärgård–
–sen sent igår kväll. Platsen är militärt skyddsområde–
–strikt hemligt tre mil in på svenskt område.
Det liknar en komisk opera. Men alla inblandade tar det allvarligt.
Det rör sig om en Whiskey-ubåt–
–som byggdes på ett varv i Leningrad och sjösattes 1956.
Världen har aldrig varit närmare ett tredje världskrig.
Det var en svensk fiskare som såg båten tidigt i...
–Men, vad... –Ja, ja, ja.
Bara för att de pratar om dig ska du inte tro–
–att du får träffa fina damer och Lill-Babs och så.
Operation fritagning har inletts. Alla våra fartyg går mot den svenska gränsen–
–för att ta hem våra kamrater.
1 200 meter kvar, fyra minuter.
Går över till högtalarläge.
1 000 meter. Tre minuter till den svenska gränsen.
–De avancerar mot ubåten. Vad gör vi? –Flytta på mig.
700 meter kvar. Två minuter.
–Meddela Neptun att markera närvaro. –Meddela Neptun att markera närvaro.
Order från Karlskrona: Markera närvaro. Strålkastare till.
Uppfattat. Strålkastare till.
Kamrat amiral, vi har en svensk ubåt rakt under oss.
–Vad säger du? Har de tänkt anfalla? –Nej, de vill att vi ska veta att de är där.
Vilka fräcka jävlar.
Vi fortsätter på utsatt kurs.
400 meter kvar. En minut.
–Övergå till hoppfrekvens. –Men...
Den får vi ju bara använda i krig.
Det ÄR krig. Verkställ.
Nu!
Övergå till hoppfrekvens.
–Övergå till hoppfrekvens. –Det är uppfattat. Klart slut.
–Vad sa de, major? –Vi...
Vi befinner oss i krig. Ge order om hoppfrekvens.
Fortsätt målfölja den ryska jagaren.
Ja, major.
Johansson! Koordinator. Övergå till hoppfrekvens.
200 meter kvar.
Kamrat amiral, svenskt artilleri målföljer oss vid ön Tjurkö.
Enligt våra underrättelser är det inte stridsdugligt.
Och nu har fienden gått över till hoppfrekvens.
Vad har de i kikaren? Tänker de börja kriga? Mot oss?
Hur följer vi upp det här, major? Vi har ingen ammunition.
Det finns inget mer vi kan göra.
Fortsätter vi operationen?
100 meter kvar.
Stäng av larmet.
Kommendörkapten, de har stannat av.
Allihop. Ja!
De stannar av. De har stannat av!
Det var nära.
Fy fan!
Kontakta Moskva!
Vem där?
Telegram från kamrat Brezjnev, kapten.
Och vad vill kamrat Brezjnev?
Man kan ana ett visst...missnöje, kamrat kapten.
"Bäste kamrat Peskov."
"Må du brinna i helvetet."
"Jag skickar"...
..."dina tre hästansikten till döttrar till Sibirien"–
–"om du inte omedelbart sätter stopp för den förnedring du åsamkat Sovjetunionen."
"Om svenskarna försöker ta sig ombord"–
–"ska du spränga hela skiten i luften med dig själv ombord."
Vad ska vi svara, kamrat kapten?
Tacka honom för tydliga instruktioner.
Och lägg till att hans kloka ledarskap är ett föredöme för oss alla.
Översättning: Eva Åkerberg © Sveriges Television AB 2024
Textning: Karin Hagman © Sveriges Television AB 2024