Знаете ли това чувство, когато правите
точно това за което сте родени на Земята?
Както когато човек се чувства
в пълна хармония с Вселената?
Излизайте! Излизайте!
Застанете във формация!
Без значение какво се случва...
Какво, по дяволите, ти отне толкова време?
Всичко ще бъде наред.
Не ми се прецакай!
Боже Господи!
- Да.
Нито пък аз...
БОДИГАРД ПОД НАЕМ
но, знаете ли, човек може да се надява, нали?
Всичко започна, когато бях дете.
Винаги имах нужда да помагам на хората.
Хей! Остави го на мира!
Или поне исках...
Така че направих това, което всеки нормален, чистокръвен американец би направил.
За нашия топ сътрудник.
Станах адвокат.
Това изглеждаше като безопасен ход.
Добре дошъл си в тази фирма,
когато пожелаеш.
- Вече си един от нас, нали? - Да!
Но тогава видях...
живот на скара в задния двор
и разни срещи за проекти,
туристически приключения,
и съседи, които вероятно няма да искам да познавам,
жена, която вероятно също не бих искал да познавам,
може би връзка със съседката.
Работата беше там, когато виждах такива хора,
винаги съм си мислел: "Кога реши да спреш да опитваш?"
Така че подължих да опитвам.
Да. Оставаше една година от юридическото училище.
Защо да не се запиша в шибаната армия?
Искам да кажа, какво по дяволите?
Всички ме смятаха за луд.
1, 2, 3!
Мислех, че съм луд.
Следващото нещо, което разбрах е,
че преминах през курса за специалните части.
Една минута!
И за първи път
през целия ми живот...
Хайде да сритаме някои задници!
Бях щастлив.
Да го направим!
- Хайде!
Намерих нещо, което си заслужава да правя
в свят, в който си струва да се правят.
И най-накрая...
намерих себе си...
Намерих любовта...
Напъвай! Напъвай!
Намерих семейство...
Хайде! Да тръгваме!
и най-вече,
намерих цел.
Това е нашата цел. Президентът Венегас.
Тук сме, за да го елиминираме.
Ще се видим на земята!
Не! Мамка му!
О, мамка му! О, мамка му!
- Не!
- Момчета!
И внезапно,
целта ми изчезна.
Върнах се към нормалния живот , който се опитвах да избегна
и чувствах това по-скоро като провал.
- Мейсън!
Кейси ще закъснее за училище!
Добро утро.
- Хей! - Хей!
Дъхът ти мирише, татко.
Трябва да си измия зъбите.
Добре. Искаш ли да караш? - Не!
Добре. Да, след няколко години всичко ще е твое.
Добре ли си? Седна ли вече?
Мейсън, не забравяй колана й.
Увери се, че си си закопчала предпазния колан.
- Моля те.
Помахай на мама , защото ще ме намрази
дори повече, отколкото ако не го направиш.
Как върви училището?
Има едно момче Чейс,
което ме притеснява през цялото време.
Той се опитва да ме целуне и прочие.
Момче се опитва да те целуне? Ти си на 9.
- Аз съм на 8, татко. - Това го прави още по-лошо.
Ще ти кажа нещо. Следващият път, когато се опита да те целуне,
го удари в гърлото.
Знаеш ли какво е гърло?
Не съм глупава.
Просто го удари в адамовата ябълка.
Всички момчета я имат.
Като пишки ли?
Ами да. Да.
Хм, просто... просто го удари точно тук, ОК?
Ну го удряй силно, че да може да диша.
Както да го ритнеш в топките.
Да, и знаеш ли какво? Можеш също да направиш и това.
Нали? Добре.
Да не забравиш раницата си.
Давай, върви и не забравяй чантата си с учебниците.
- Чао, татко.
Хубав ден, ок?
Научи нещо.
Така че им казах,
че не могат да ми таксуват тези разговори.
Аз... аз... аз не съм направил тези обаждания.
Аз... аз... аз дори не знам нито един от тези номера.
Няма да ме оставят на мира, човече.
И така, хм... значи искаш да ме наемеш
да... съдя телефонната ви компания?
Само старата ми телефонна компания.
- Скот, ъъ...
ти... имаш думата ми, че ще направя всичко, за да ти помогна.
Благодаря. Благодаря... благодаря.
Благодаря. Мога ли да ви дам капаро?
Ще се чувствам по-добре с капаро, може би 500.
Както кажеш, Скот.
О Боже мой!
- Благодаря.
- Това... - Ето го.
Това изглежда страхотно. - Аз ще...
- О Боже мой. - Ще се чуем, ок?
Добре. Благодаря.
- Добре.
Не пишеш, не се обаждаш.
Не мога да повярвам.
- Себастиан Ърл. - Здравей!
О, човече. Виж се.
Боже! Какво правиш тук?
Носиш костюм?
Мога да те попитам същото.
Шегуваш ли се? На път съм да се заема
с глобален комуникационен конгломерат,
така че трябва да съм представителен.
Струва ми се, че каза, че да служиш
е било най-доброто решение, което някога си вземал.
- Така е. - И ако станеш адвокат
това ще те съсипе.
Да, но имам жена и дете,
и ми трябват по-високи доходи, така че...
работя мечтата за всички неудачници.
Е, имаш ли половин час време за стар приятел?
Искам да ти покажа нещо.
Мисля, че лейди Правосъдие може да почака.
Какво мислиш?
Мисля, че имаш нужда от адвокат.
- Знаеш ли някой добър? - Не.
Продължавайте, момчета.
Да сър. Хей.
CDI. Страшна работа.
Всъщност, това е фирма за охрана
но, да, така се казва.
Всичко, което искат ние го доставяме,
и ако не го направим, ще го намерим, купим или построим.
Можем да работим във всяка среда
и всякакви извънредни условия.
Ние работим навсякъде.
По области, села, имаме собствена писта,
имаме всичко.
- Работим вече 7 години. - Да, спомням си,
но честно казано, никога не съм предполагал, че ще го направиш.
Хей. Браво на теб, брато.
Е, започнах да работя с правителството на САЩ,
след това се разрастнахме и в Европа, след това в Азия,
след това и в Южна Америка.
Сега имаме над 80% корпоративни договори.
Печалбите ни са 8-цифрени тази година.
Частната охранителна работа винаги е била малко опасна за мен.
Това е наемната работа, нали?
- Хайде. Това е като всяка работа.
Ние продаваме продукт.
Този продукт е сигурност.
Онези пещерняци там, те твой продукт ли са?
Те също са нужни, за да пазят мира.
Не мога да наема достатъчно бързо хора.
Има бивши военни, няколко ченгета...
и някои добри, стари момчета със минало.
И стероиди.
- Не питай. - Да.
Тези момчета са, ъъъ, потенциално
твоите нови колеги.
- Не, не.
- Не!
Не, не и не.
- Хайде.
Твърде стар съм, аз... не съм във форма.
Твърде стар съм, за да тичам по света, Себ.
Имам живот тук.
Мейсън, познавам те. Ти си... ти си нещастен.
Това няма значение.
Виж. Истината е във форма или не
все още изглеждаш подходящ.
Питам те като лична услуга.
Ще бъдеш личен телохранител.
Това е еднократно. Просто ми помогни, а?
Ще се справиш с работата.
А твоите момчета няма ли да се справят?
Да живее Палдония!
Всеки е добре дошъл в Палдония.
Страната е много красива.
Хуан Артуро Венегас.
Бъзикаш ли ме?
Този човек, който уби половината ни екип?
Бяхме, за да го убием.
Пич, успокой се. Работата не е за Венегас.
Ще охраняваш журналистка, която ще го интервюира.
Просто върви с нея,
за да не и се случи нещо.
Куп наши приятели загинаха заради този човек.
Не е нужно да ми казваш.
Знам и виж.
Ако го блъсне автобус,
не мисля, че някой би се разстроил много за това.
Повярвай ми, бих искал да го направя сам,
но аз управлявам този бизнес,
и точно сега, работата ти е да съпроводиш журналистката
до Палдония.
Изпрати някой от твоите момчета.
Нямам свободни хора.
Слушай. Опитвам се да наема бързо
личен бодигард за журналистката,
и това е първата стъпка, на нашата работа.
Тази работа ще ти хареса, ок?
Без драма. Венегас изпраща самолет
до Вашингтон утре, за да ви вземе.
Не ме интересува.
- 20 хиляди.
Коя е журналистката?
Тазгодишният получател
на Международната награда за журналистика
Клеър Уелингтън.
- Благодаря.
Журналистиката в най-добрия й вид,
става въпрос за истината.
Споделям това с всички журналисти,
които съобщават фактите
и които ценят истината преди всичко.
В бързината си да разкажа голяма история,
пренебрегнах... да изпълня дължимата си грижа
при правилна проверка на фактите
и щателна проверка на източниците ми.
Подадох оставката си.
Уверете се, че е разбрала, че това, което е направила, е грешно.
Е, как са всички?
Казал си на дъщеря ни да удари момче
в гърлото и бащата на това момче
- е адвокат.
Истински адвокат.
Каквото и да е това, свършено е.
Не мога повече, Мейсън.
- Не мога... - Джени, не реагирай прекалено.
Не прекалявам. Мисля, че може да е най-добре
за всички, ако се изнесеш.
Няма значение. Ще взема Кейси и ще отида при майка ми.
Не, аз ще си отида.
Здравей, татко.
Какво правиш?
Управлявам круизен кораб.
Круизен кораб. Еха. Може да станеш капитан, ако успееш.
Слушай. Трябва да замина от града за няколко дни.
По работа е.
Там, където отиваш, имат ли снежни топки?
Да ви кажа... Ще се постарая да ти взема една.
Благодаря, татко.
Какво имаш предвид, че излизаш извън града за няколко дни?
- Почвам нова работа. - Какво?
Да. Себастиан Ърл ми се обади.
Ами сегашната ти работа? - Ха!
Току-що каза преди минута, че не съм истински адвокат.
За каква работа става въпрос?
Частна охрана. Лесна работа.
Мейсън, не.
Тази част от живота ти свърши.
Няма да отидеш и да те убият
и да оставим дъщеря ни без баща, който да я отгледа.
Просто ме остави да изкарам тези пари, ок?
Мислиш си, че не знам колко си нещастен
да си просто съпруг и баща?
Представи си какво чувствам аз,
знаейки, съм се отказала от своя живот, заради теб.
- Джени, аз...
Като се замисля, всъщност трябва да отидеш.
Може би това е, което ти трябва,
за да се оправиш.
Политика на работното място
и... и последиците от това.
Не, страхотно. Разбира се, че си невестулка.
Не мога да кажа, че съм изненадана.
Да. Не бих искала да опетня перфектната ти репутация.
Ти си светец. И двамата го знаем.
Извинете ме. Клеър Уелингтън?
Е, моля, направи го и ще се уверя
да те злепоставя пред всеки , който иска да слуша.
Хей. Това е страхотно. Да. Същото и на теб, задник.
Мис Уелингтън...
Аз съм... аз съм... аз съм от CDI.
Аз съм Мейсън Петитс.
Закъсня. Къде е колата?
- Насам.
Страхотно. Можете ли да ми помогнете с това?
Значи ти си моята Зелена барета.
Армейски специални части.
Вярно. Зелената барета е шапка.
Делта Форс не е името на нищо друго освен лош филм.
Срещнах някои от вашите колеги.
И така, къде служихте?
На всички най-красиви места.
Бях в Близкия изток,
Южна Америка разбира се.
Северна Каролина.
И каква е тази кафява линия на безименния ви пръст?
Не носим брачни халки, докато работим.
Може да ми попречи, ако бъда заловен.
Или това, или просто сте се развели.
Така че отиваме в Палдония.
Знаете ли нещо за това?
Разбира се.
Палдония е като ... филм на Тим Бъртън.
Интересно е, но е ужасно по дяволите.
Това е ново.
Имам ексклузивно интервю
с президента Джон Артър Венегас.
Той не дава интервюта.
Хм, с цялото ми уважение, разбирате ли изобщо кой...
Мисля, че разбирам доста добре,
но истинският въпрос е
защо ти идваш.
Няма да давам мнението си
за Хуан Артуро Венегас.
Перфектно. Тогава всичко ще бъде добре.
Ще се съсредоточа върху Венегас. Фокусирайте се върху това да сме в безопастност.
Да не ме ограбват или отвличат в хотела.
- Стреляй!
Какво има, какво има?
Добре дошли отново в моето шоу.
Тук съм с GG Love,
който си прекарва времето
като мултимилионер и предприемач
и основател на марката за дрехи Мач Лов.
Благодаря, че си тук, Джи Джи.
Удоволствието е изцяло мое, скъпа.
Завърти се. Покажи ни какво имаш.
Еха! Нямам търпение да си купя.
- Та, кажи ми...
- Развличаш ли се? - О, мамка му!
Това ли беше всичко, което можахте да намерите в Интернет?
Повярвай ми. Там има много по-лошо.
Преместила сте се в Щатите , като малка?
Забелязах британския ви паспорт, когато се качихме,
и съм пропуснал акцента, така че...
вероятно сте се преместила тук като дете.
Искам да кажа, ако трябваше да гадая.
Никой не иска вашите предположения.
Защо Палдония? Някакво преобразяване на имиджа?
Това може да те шокира, скъпи мой,
но не взех диплома в Оксфорд
за отразяване на обикновенни знаменитости.
Палдония има едни от най-големите
находища на петрол и природен газ в света,
а Венегас е последният чист автократ
в западното полукълбо и той не дава интервюта
досега.
Добре. Просто...
просто искаш да седя тук и да мълча така ли?
Звучи абсолютно брилянтно.
Мис Уелингтън, добре дошли в Палдония!
Президенте Венегас, толкова ми е приятно да се запознаем... с вас.
Ели изпраща своите поздрави.
Боже мой. Още по-красива си
, отколкото по телевизията.
- Благодаря.
Така ли е?
Това... това беше подарък.
Какво? Имам разрешение за това.
Преди да започнем, трябва да си направим селфи.
- Ах да - Това е... хм...
Тук е малко светло.
- Така ли?
Харесва ли ти?
- Чудесна е.
Моите последователи ще харесат това.
Приключихте ли?
Този го купих. Да.
Значи с Ели сте били съквартирантки
в университета, нали?
През втората и четвърта година, да.
Е, всеки приятел на Ели е добре дошъл в Палдония.
Разкажи ми за нея. Как е тя?
Е, хм...
тя е много щастлива в Канзас.
Знам. Какво изобщо има в Канзас?
Богатият фермер, за когото се омъжи.
Колко жалко.
Вече не сме в Канзас , нали?
Беше лоша шега.
Не. "Магьосникът от Оз".
Това е един от любимите ми филми.
Трябваше да ви запозная.
Мейсън е моят бодигард.
Разбира се. Разбира се.
Мейсън Петит, най-добрият CDI,
бивш военен от специалните части, нали?
Мейсън Петит. Малка къща.
Правим и собствени проучвания.
Да тръгваме!
Искаш ли да яздиш жребеца ми?
Не сега, благодаря.
Президент Венегас, наистина ценя, че ми
давате такъв вид достъп.
Разбира се.
Както се казва,
сляпото прасе трябва да използва носа си.
Има толкова много прекрасни неща в моята страна.
Нямам търпение да ги споделиш със света.
Вижте. Моите хора.
Пред нас е светло бъдеще , светло бъдеще.
Свободата на словото е нещо нормално в Палдония,
но да продължим.
Хайде. Хайде. Напред. Напред.
Само да попитам. Отиваме в
ранчото ви тази вечер, нали?
Отиваме в моето имение.
Мисля, че ще ви хареса.
Да вдигнем тост, а?
- Добре. - Да.
Едно за теб,
едно за мен,
и да пием за безопасното пътуване...
и за новите приятели.
- Харесва ми. - Да.
- Наздраве. Наздраве.
До дъно. До дъно.
- Към дома... - Към дома...
- Добре. - Ок.
Ако нямате нищо против, г-н президент,
бих искала да прегледам няколко от въпросите си за интервюто
- сега с вас. - Да разбира се.
Неподготвянето е подготовка за провал.
Неуспешната подготовка е подготовка за провал?
- Хареса ми.
Бъди готов да се провалиш, а?
- Аз... ох!
Какво ще правим, Мейсън?
- Мейсън!
- Боже мой!
- Залегни!
- Мейсън! - Залегни!
Боже мой! Боже мой!
Не, не, не, не!
- Мейсън?
- Какво става? - Залегни!
Какво правиш?
- Мамка му!
- Ставайте. Ставайте. - Какво?
Ставайте. Сложете си предпазните колани.
- О, Боже!
Клеър, добре ли си? - Да. Да.
Казах ти, че това е мое.
- Окей. Окей.
Хей. Окей. Останете тук.
- Човече.
- Хей.
Коя част от "останете тук" не разбрахте?
О, гърба ми.
- Просто...
Окей. Окей.
- Г-н Петитс. - Окей.
- Благодаря ти много. - Боже! Гърба ми!
- Гърба ми. - Добре ли си?
Да. Само ми дай секунда.
Сигурен ли си, че си добре? Искаш ли масаж?
- Окей.
Какво, по дяволите, се случи?
Какво стана?
Вашата охрана ни спаси.
Той е герой.
Мейсън, какво стана?
Какво стана ли? Това място е
, както винаги е било.
Въобще не трябваше да идваме.
Да тръгваме.
Трябва ли да се обадим за помощ?
Да, но ще се обадим, когато сме на безопасно място.
Можете ли да повярвате на това?
- Какво?
Това е държавен преврат.
Преврат ли?
Мамка му! По дяволите!
Не мога да се скрия от това!
Скриването изглежда страхотна идея в момента.
Това не е просто опит за убийство от бунтовници.
Първо, наистина изглежда така.
Второ, прецакан си , така че...
Трябва да спра това.
Мисля, че току-що го направих.
Спри свалянето на моето правителство,
и ще дойдеш с мен в столицата,
и ми помогни да се защитя от враговете си.
Хей... твоите хора току-що се опитаха да те убият, нали?
Така че не ни бройте.
Можеш ли да ми дадеш чантата ми?
- Какво? - Чантите ми.
Трябва да те измъкнем от тук до края на деня.
Никога няма да ти потрябва.
Аз съм с президента на една държава
по време на преврат.
Това е репортажа на живота ми.
Трябва да си жива, за да направиш репортажа на живота си, нали?
Ще разкажеш историята си , когато си на безопасно място.
- Какво е това? - Голям автомат.
- Да вървим.
- Хайде.
Напрегнат ритъм.
- Завърти се.
- Да.
- Как е?
- Всички ли?
Да. Отлично.
Съжалявам. Продължавай.
- Виждам.
Ще поддържаме връзка.
Браво, браво, Марта. Лебедът.
Татко трябва да отиде на работа, скъпа моя.
Отново и отново!
- Мамка му!
Чакай, чакай, Мейсън.
Аз... не мога, не мога, не мога.
- Аз не мога.
Предполагам, че ще си направим почивка.
Добре ли сте, мис Уелингтън?
- Добре съм. - О, добре.
Кой се опитва да ни убие?
Никой. Никой не се опитва да ни убие.
Опитват се да го убият.
Кой иска да те убие?
ах
Едно насекомо може да срине цяла държава.
Кое насекомо иска да те убие днес?
Не знам, но възнамерявам да разбера.
Имаш сателитен телефон.
На кого ще се обадиш?
Ще се обадя за помощ.
- Ърл. - Йо. Аз съм Мейсън. Бяхме ударени.
Мамка му! Какво стана? Добре ли си, Мейсън?
Излизайки от града, ни нападнаха колите.
Измъкнахме се безопасно, но...
братле, заседнахме. Нямам представа къде сме.
В безопастност ли е Уелингтън?
Да. Тя е с мен и Венегас
също е тук.
Какво? Защо е с теб?
Ами екипът му?
Мъртви са. Брато, трябва да ни осигуриш превоз.
- Задръж.
GPS-ът има вашата позиция.
Има летище... на 3км на изток.
Трябва да отидете там.
Ще се обадя на колеги от района.
Ще ви вземат.
Значи трябва да тръгваме.
- Мога ли да използвам телефона ви? - Не.
Но трябва да се обадя.
- Не ми пука.
- Мейсън. - Какво?
Кажи ми защо трябва да му направя услуга.
Ами, например, защото, мога да
те арестувам като чужд шпионин.
Може би тогава ще направя преврат.
Престани, Мейсън!
Пеете? Диктаторите не могат да пеят.
Наистина ли? Е, тогава давай.
Направете го, г-н Петитс.
Не ме е страх от смъртта,
и не ме е страх от хора като теб.
Направи го.
Хей, хей! Остави пистолета, моля те.
Ето ти телефона.
Благодаря ти. Не се притеснявай.
Ще се оправя с това.
Братя и сестри.
Господине.
- Това моята реч ли е? - Да.
Осветлението наред ли е?
Осветлението е перфектно, шефе.
Благодаря ви, генерале.
Телефонът ти звъни, шефе.
- Ало?
- Хорхе,
Племеннико!
- Чичо?
Точно така!
Тук съм и се разхождам из джунглата!
- Как си?
Всичко наред ли е?
Как си, чичо?
- Фантастично!
Вървя през джунглата
с направо прекрасна жена.
- Журналистката Гринго? - Да!
Красивата Клеър Уелингтън.
Пита ме какво нося?
Не, той описва как си облечена.
Не ме гледай. Той е твой приятел на приятелката ти.
Да. Просто не знаех, че той и Ели
поддържат връзка все още.
- Какво? - Интервюто.
Очевидно затова ме е поканил тук.
Той те е поканил?
Защо? Защото не съм просто
репортер за знаменитост ли?
Не. Мислех, че ти си го питала за интервюто.
Всички го молят за интервю,
но Палдония е медийно затъмнение
за последното десетилетие.
Тогава просто ей така, той ми изпрати имейл,
и ме попита дали искам интервю.
Защо си мислиш, че си тук?
Не разбирам.
Да, да, не се притеснявай. Ще се видим скоро!
Всички се тревожехме за теб.
Разбира се. Страхотно. Бог да те благослови!
Чичо ми не е мъртъв.
Партньорите ни няма да останат доволни.
Благодаря.
Моля те, кажи ни, че имаш добри новини.
О, имам прекрасни новини.
Тъкмо говорех с Хорхе, моя племенник.
Той стои зад преврата.
Това добри новини ли са?
Да, това е страхотна новина.
Виждате ли, аз обичам племенника си, но той е идиот.
Значи той... току-що ти го каза?
Не, той не ми каза нищо,
но аз всичко разбрах?
Няма да си мръдне пръста, ако знае
че съм още жив,
затова му казах, че всичко е наред
и че ще отидем да го видим.
Виждате ли,
искам да му отрежа главата.
Значи той работи с бунтовниците?
Не, не, не, не.
Бунтовниците също го смятат за идиот.
Да тръгваме.
Обратно в столицата.
- Не.
Прави каквото искаш.
Махаме се от тук.
Не можем просто да го оставим.
Вече го направихме.
Трябва да докладвам това.
Не можем просто да оставим правителството
в една бедна страна да бъдат свалени
в преврат и никой да не обръща внимание.
Хайде. Не позволявай на Венегас да ви заблуди.
Той е социопат по учебник.
Изглежда добре.
Моля те. Прочети Хана Аренд.
Ще го направя.
Много добре знам какво очаква светът
от Клеър Уелингтън в момента,
но аз пожертвах всичко
за моята кариера... моето семейство, връзки, моя живот...
така че прости ми, ако откажа да стана за
посмешище.
Аз съм сериозна журналистка и
това е моят шанс,
и се получава по-добре, отколкото някога съм се надявала.
Да, щом казваш.
Себастиан.
Мейсън Петитс, получихме обаждане от вашия шеф в CDI.
Чух, че имаш нужда от транспорт.
Да, със сигурност.
Имам екип на две минути за вас.
Имате ли място, където мога да приземя хеликоптера?
Да, в момента се насочваме към поляната.
Имаш ли моя GPS?
Насочваме се право към него.
Тогава идвайте. Ще останем наблизо.
Добре. Ще ни вземат след няколко минути.
Сигурен ли си, че не можем да останем?
О, сигурен съм.
Да, ще ни превозят през границата.
Ще намерите Starbucks с безплатен Wi-Fi или нещо подобно,
и ще можеш да напишеш историята си от там.
Сигурен ли си?
Няма да можеш да си напишеш репортажа, ако си мъртва.
Ами Венегас? Мислиш ли, че ще се оправи?
Не ми пука за Венегас!
Каква е иторията ти с него?
Вече усещам миризмата на безплатния Wi-Fi.
Не е добре.
- Бягай! Бягай! - Какво?!
- Хайде!
- О, Боже!
- Хайде.
Шегуваш ли се?
Хвани ме за ръката!
Все още ли искаш да отразиш преврата?
- Не особено. - Да.
Мамка му! Той ще се върне.
Стой на място.
Кажи ми, че засне това.
- Бягай!
- Мейсън?
О, не Мейсън.
Криенето зад дървото беше добра идея.
Добре ли си?
Да. Добре съм.
Имаш ли нужда от помощ?
Добре ли си?
Вече се радвам, че ти платих, за да си с мен.
- Мейсън!
Къде е Венегас?
- Тук съм.
- Мамка му!
Г-це Уелингтън, ... толкова съжалявам
за бъркотията, която направих.
- Благодаря.
От къде се взе?
Бях зад това дърво.
Не буквално.
Какво стана с пистолета?
- Хуанита? - Да.
Какъв его-маниакален диктатор съм
, ако нямам голям пистолет?
Имаш право.
Благодаря ти за помощта.
Няма за какво, г-н Петитс.
Полковник Кохорст.
Генерал Васкес,
моите клиенти са много разочаровани от това,
че чичо ти е още жив и създава проблеми.
Изглежда, че вашите мъже също
не успяха да убият чичо ми.
Разбира се, договорката ни започва нестабилно.
Моите клиенти се нуждаят от уверение, че
техните инвестиции във вашата страна остават сигурни.
Ясно ли е?
- Да.
- Добре.
Благодаря.
По-добре един човек да умре вместо хиляда.
- Благодаря. - Да.
Е, това е просто...страхотно.
- Да.
Е, как се рани?
Гъръбт ти. Случайно го видях.
Господи, съжалявам , че се опитвам да проявя
човечност с теб в средата на джунглата,
където можем да умрем всеки момент.
Мисията, на която бях, се провали преди известно време.
Нараних се. Боли ме гърба.
Това тук ли се случи?
- Да.
Това беше последната ми мисия.
И така, ти си женен... или си бил женен?
Не разбрах съвсем нещата с пръстена.
- Да.
Вече сме разделени.
Бях много по-добър като войник
отколкото съм в нормалния, ежедневен живот.
Бях ранен, после се оправих,
но изпаднах в депресия.
После се захванах с право.
Отне ми години, за да разбера как да стана адвокат.
Чакай. Ти си адвокат?
Да. Официално.
Взех си изпитите, цели 9.
Мислех, че ще се почувствам по-нормален.
Оказа се, че просто ме накара да се мразя повече.
Значи се захвана с частна охрана?
- Да.
От колко време се занимаваш?
Ъъъ, ами около, 5...
4...3 дни?
Какво? CDI каза, че си най-добрият им.
Видя ме да сваля хеликоптер.
Искам да кажа, мисля, че си заслужих парите , нали?
Искам да кажа, хайде. Това беше...
това беше доста готино.
Това беше адски готино.
Трябва да заобиколим.
Това би било грубо, нали?
Вероятно не е безопасно.
Много е безопасно.
Добре дошли в Сабрина, моят дом.
Клеър, Мейсън,
това е най-старият ми приятел Ернесто Сандовал.
Той е водачът на това село.
За мен е чест.
Ти си много по-красива, отколкото по телевизията.
- Хълк.
Хълк ме плаши.
Какво каза?
Нещо смешно, предполагам.
Това е Пепино.
Той е зетят на вожда.
Той ще ни закара до града утре.
- Утре ли? - Да, Мейсън.
Никой не пътува в този регион
на страната през нощта.
Нито дори наемниците.
Считайте го за възможност за почивка
и за измиване на кръвта.
- Добре.
- Боже мой!
- Аз просто... - Аз не...
не видях нищо.
Хубава татуировка, жено.
Цветът ме впечатли, г-н Петитс.
Изобщо не е дребен.
Ще направим ли интервюто?
И така, какво искаш да направя?
Просто ни снимай двамата.
Не съм го учил в моето обучение.
Просто се увери, че и двамата сме в кадър.
- Ще започваме ли? - Моля.
Добре. Нека просто...
Снимаме ли?
Ъ, да, да, да.
Президент Венегас, благодаря ви, че говорихте с мен
за събитията, случили се през последните 12 часа.
Наистина оценявам възможността
да говоря с вас.
Скоро светът ще научи за това, че по-рано
тази сутрин оцеляхте след опит за убийство
което е доведе до смъртта
на целия ви екип по сигурността.
За съжаление, да.
Кой според вас стои зад този опит за преврат?
Нашата земя и нейните минерални ресурси са експлоатирани
от външни лица от много дълго време,
и не е тайна , че тези аутсайдери
поддържаха моето президентство в продължение на много години
докато обърнах гръб на моя народ.
ЦРУ и други организации, са само инструмент,
който да повлияе на лидери като мен в страни като моята,
но истинската власт винаги е била в ръцете
на изпълнителни директори и акционери , които правят милиарди
от нашите природни ресурси на гърба на моя народ.
Значи корпорациите стоят зад опита за убийството ви?
Бях с теб. Нападателите изглеждаха като
професионални войници.
Какво не могат да купят тези хора, Клер?
Смятате, че опитът за убийство е нещо страшно?
Опитайте да кажете на изпълнителния директор на глобална енергийна компания
да отиде да майната си и да гледа как акциите му падат
с 70% до края на конферентния разговор.
Палдония е благословена с втори шанс.
В юмруците ми има лантаниди,
редкоземни метали, които са основният компонент
за всяка нова технология, мобилни телефони, таблети,
електрически коли, апарати.
Тези корпорации искат да експлоатират
нашия нов ресурс на нищожна цена от това, което струва,
и им казах, че няма да го позволя,
поради което се опитват да ме убият.
Палдония ще стане доставчик номер едно
от най-ценния метал в света.
Моето обещание и моето наследство
е това богатство от тези метали
ще бъдат инвестирани единствено и само
за обогатяване на хората от Палдония.
Да живее Палдония!
Това се казва ексклузивен репортаж.
- Да.
Това е мостът. Ето ги идват.
Помниш ли това?
Дойдоха бам бам бам бам! Стреляха!
- Нали?
- Казвам ти.
- Ти ми спаси живота. - Да.
Много впечатляващо.
- Още, още.
Браво! Браво!
Не е нужно да спиш на стола, Мейсън.
Спал съм и на по-лошо място.
Искаш ли да играем една игра, за да видим кой ще получи леглото?
Добре. Ако знаеш какво е това,
ще имам проблеми.
Това е мандала.
Предполагам, че си го получила в Индия,
по работа.
- Добре.
Това е на латиница.
— Тя лети със собствените си криле.
Това латински ли е?
... готино е.
Да. Взех го преди няколко години
като напомняне, че всичко ще се нареди добре.
И защо имаш нужда от това напомняне,
освен че си тук с неопитен бодигард
и преследвана от наемници?
- Спри.
Виждаш ли това?
Да. Анархията ли?
Какво, не вярваш ли в никаква форма на управление?
Не съм, откакто бях тийнейджърка.
Бях много непокорна.
Мога да го преживея.
Това ме насочи към журналистиката,
нали знаеш, изправяне срещу властта,
борейки се с правителствата за да стигна до истината.
И каквото не харесвам?
Да, да. Разбира се.
Така че каквото и да си мислиш,
дойдох тук за шанса
да се изправя срещу диктатор,
който държи цялата власт.
Затова дойдох тук.
Не за моята кариера.
Може би малко и за кариерата ми.
А сега ти ми кажи нещо.
- Лека нощ.
Харесва ли ти това?
Просто си върша работата.
Да. Аз също.
Аз... не мога. Аз не мога.
Все още я обичаш.
- Да.
Нуждаеш се от време, нали?
- Да. Най-лошото.
Лека нощ, г-н Петитс.
Лека нощ, мис Уелингтън.
Добро утро.
Йо. Трябва да тръгваме.
Все още няма да ме пуснеш
до Пуерто Сантяго, за да разкажа тази история, а?
Няма начин. Имаше своето ексклузивно интервю.
Ще те отведа на безопасно място, за да разкажеш историята си.
Мислиш ли, че имам достатъчно материал?
Искам да кажа, да, Венегас разказа за своята страна,
но все пак могат да кажат, че това са думи
на диктатор, който се опитва да обясни
бунта срещу него.
Това е вярно.
Светът винаги е бил до голяма степен апатичен
към моята страна.
Това послужи добре на мнозина, но не и на моя народ.
Ето защо днес отивам в Пуерто Сантяго
за бъдещето на моя народ.
Много вдъхновяващо. Просто ще се откажа
от твоето предложение
и ще се постарая никой да не ни убие.
Защо си тук, Мейсън?
- Какво? - Да.
Защо си тук в Палдония?
Заради нея. За да я пазя.
Наистина ли? Затова ли мислиш , че си тук?
За такъв циничен човек,
ти си безнадеждно наивен, Мейсън.
От всички места ти беше изпратен тук.
Въпросът е защо, Мейсън.
Йо. Мейсън.
Мейсън. Добре ли си? Побърквам се тук.
Да. Каква е историята, брато?
Изпрати ме тук долу, защото си мислеше, че ще се проваля ли?
Може би, че няма да се справя?
Защото аз, се оправих с много от тези пичове.
- За какво говориш? - Хайде човече.
Наистина ще се опиташ да ме убедиш, че ти си ме изпратил
тук на случаен принцип, за да се срещнем с човека, който уби половината ни приятели,
и в деня, когато пристигнах тук, по стечение на обстоятелствата,
имаше опит за преврат от местните?
Направо страхотно.
Мейс, не е това, което си мислиш, ясно?
Просто дишай.
- Обичам те като брат. - Да?
Единственото нещо, което не мога да разбера е защо ме изпрати тук.
Те искаха да го очистиш.
Да убия Венегас?
В ранчото му.
Един от бодигардовете му щеше да ти даде пистолет,
да те вкара в спалнята му.
Да, но защо аз?
Мислех, че ще е подарък за теб,
защото той уби нашите братя.
Но явно племенникът му е имал друг план за Венегас
и се е отказал от теб.
Никога не бих те изпратил там
ако знаех, че ще има преврат.
Себ, в каква лудост си се забъркал?
Виж. Сключването на договори за охрана,
понякога се налага да работим с различни хора.
И това се отразява върху нас.
Кой са тези хора? Кой ти плати?
Южноафриканците са изпълнителите.
Те се обърнаха към мен, когато се случи интервюто с Уелингтън.
Те... те... те представляват хора , които искат да поемат контрола над...
- Лантанидите. - Правилно.
Мейс, тук има лесно решение.
Пусни един куршум на Венегас.
Направи го за момчетата, които загубихме.
Направи го за страната му.
Направи го за света.
Мейсън? Ме...
- Ало?
- Скъпа?
Здравей, тате.
- Хей. ъъ...
Хей. Аз... просто исках да ти кажа,
че обичам много теб и мама.
И аз те обичам, татко.
Татко, мама е тъжна.
Трябва да се прибереш.
- Да. Да.
Аз... обещавам, че ще се прибера скоро.
Хей. Мама там ли е?
Можеш ли да дадеш мама на телефона веднага?
Добре, но тя каза на баба,
че няма да говори с теб отново, докато не оправиш
отново нещата между вас.
Просто дай мама на телефона, скъпа.
Мамо! Татко е на телефона.
Добре скъпа. Отивай да се приготвиш.
- Добре.
- Мейсън? - Здравей.
- Къде си?
Тъкмо съм в един магазин и купувам нещо на Кейси.
Слушай. Ъмм...
Просто исках да ти благодаря
за това, че остана с мен през цялото време
и че те обичам много.
Добре. Малко ме плашиш,
- Ъъъ, с това. - Не, не.
Това е, това е... не се притеснявай. Не се притеснявай.
- Обичам те.
Аз... аз също много те обичам.
Моля те, просто се прибери вкъщи цял.
- На път съм. - Добре.
Слава Богу.
И така, докато правиш това...
Добре. Ще използвам част от полата. Да.
А после така,
и тогава се завърташ...
- Мейсън?
- Здравей.
Тази вечер тръгваме към границата.
- Какво? - Какво?
Тръгваме си и това е.
- Не не. Изчакай. - Хей!
Не ми давай причина.
Къде е Венегас?
- Венегас!
Пич, спри да вървиш подирени вече.
Бих могъл да ти кажа същото,
но имам много по-добри обноски.
Приятелят ми има кола. - Хайде!
- Попитах,
къде е президентът Венегас?
- Попитах,
къде е президентът Венегас?
Несто Сандовал.
Къде е президентът Венегас?
Това твоята кола ли е?
Да, сър.
Не изглежда много бърза.
Какво ще правим с това нещо?
Къде е Венегас?
- Чакай, чакай, чакай.
- Остави го.
Това е единственият изход от това.
Ако го убият тук, ще убият всеки човек
в това село.
- Мразя те.
- Хей!
Търсите Венегас?
Ето го Венегас!
- Можеш ли да яздиш?
Ще се справя.
- Добре.
Добре. Дръж се.
- Добре.
- Качвай се.
- Какво?! - Качвай се.
Не, не! Много ме е страх от коне.
Половината от снимките ти са на коне.
- Беше фотошоп.
Добре. Добре.
Да тръгваме!
Добре. Добре. Добре.
- Клеър, хайде!
О, Боже! О, Боже!
Дръж се за кръста ми!
Това е малко странно.
Давай по-бързо! Настигни ги!
Дръж се здраво!
Клеър, насам!
Чакай, чакай, чакай!
Клеър, последвай ме!
- Дръж се!
- Стой там. - Стой там.
- Не мърдай.
- Ставай. Ела тук. Ела тук.
Не мърдай.
Здравейте, г-це Уелингтън.
Може ли да те наричам Клеър?
Къде е Клеър?
Тя беше точно зад нас.
Не се притеснявай.
Няма да я наранят, ако съм още жив.
Изглежда, че отивам в Пуерто Сантяго.
- Отлично!
- Какво?!
Значи взимаш пари , за да правиш частни войни?
Какво е това?
Защо не попиташ зелената си барета?
Бих, но май са ме отвлекли наемници.
Скъпа, току-що те спасихме от най-лошия диктатор, който
този континент някога е виждал.
Предполагам, че ми липсваше рицарството, докато ти
стреля по мен.
Ние стреляхме по него.
Нашата група е сключила договор от името
на хората от Палдония.
Искате да кажете, преврат, подкрепен от корпорациите
на суверенна нация?
Знаеш ли, повечето журналисти са причина
за хаосът и лудоста , но нямам представа
какво всъщност става.
Ние сме тук, за да донесем стабилност и мир
в тази сложна ситуация.
Наистина мислиш, че вашите репортажи
могат нещо да променят?
Това може да звучи налудничаво, но да, така е.
- Нещо като част от работата ми. - Определено звучи добре,
и ми се иска да си права, Клер.
- Наистина.
За съжаление хората са глупави.
Хората просто искат честност.
Те не знаят какво искат.
Те не виждат какво има значение.
Те се нуждаят от грижи.
И така, какво има значение?
Това, което има значение, е властта.
Само властта е от значение.
И кой я използва?
Е, Клеър, със сигурност хората, които не харесват
какво правиш.
Не им пука за журналистите.
Колко още?
Почти стигнахме.
Точно над билото е.
Ти пееш ли, човече?
Харесва ли ти?
Е, вярвам, че когато човек се натъкне на опасност,
пеенето помага.
Искаш ли да опиташ?
Не съм кой знае какъв певец.
Не съм и кой знае какъв танцьор.
Виждам, че обичаш да се смееш
често, а?
- О, защо не.
Вярвам, че човек, когато се смее е добре.
Е, разбрах защо съм тук.
Искаха да те убия.
Това има смисъл.
- Така ли? - Разбира се.
Обвиняваш ме, че свалих твоя хеликоптер,
за смъртта на приятелите ти, за живота ти след това.
Тогава бодигардът ми Мануел ти дава пистолет
и те пуска в спалнята ми.
Чакай. Знаеше ли за това?
Нямаше да остана на власт,
ако не знаех какво става Мейсън.
Щях да съм много лош диктатор.
Не. Щеше да бъдеш страхотен.
Научаваш го с практика.
Все пак има нещо важно, което трябва да ти кажа.
Не съм свалил твоя хеликоптер.
Хайде, човече.
Знам, че ти лично не си.
Беше приятелски огън.
Наистина ли мислиш, че можем да спрем американска инвазия,
като свалим един хеликоптер?
Искам да кажа, разбира се, знаех, че ще дойдете,
но не можех да направя нищо, за да те спра,
така че всъщност се приготвях да взема лодка до Куба,
и изведнъж хеликоптерът е свален,
и всичко се нарежда добре.
На следващата сутрин ме посетиха
от един от бившите ми покровители, който ми каза това,
че следващия път, хеликоптерът ще кацне,
ако не подпиша някои нови петролни договори,
което разбира се направих.
Бяхме пионки.
Много съжалявам за приятелите ти, Мейсън.
Просто е лудост как всичко това се случва,
след като се съгласи да направиш първото си интервю от 10 години.
Ето защо ти трябваше Клер.
Щеше да кажеш истината, преди да успеят да те отведат
и да те заменят с някой, който е по-послушен.
Ще спрем тук за през нощта,
и после, после ще сложим край на историята.
Брато, ти направо ме уби.
Ужасно се притесних за теб.
- Още ли си с Венегас? - Да.
Прекъснах връзките си с южноафриканците.
Ще накарам това да изчезне.
Пич, трябва да поговорим.
- Благодаря. - Да.
- Благодаря. - Добре дошъл.
- Благодаря.
Затова се съгласих да те разменя за Клеър.
- Разбира се.
- Да, това е...
ход, който не съм обмислил напълно, но...
Мога ли да използвам телефона ти?
- За какво?
Ще се обадя на някой, на когото имам доверие.
- Едуардо Лавато. - Кой е това?
Той е стар приятел
и лидерът в сянка на опозиционната партия също така.
Той е много находчив.
Мейсън, моля те, ще седнеш ли да се насладиш
на чаша еспресо с мен?
Това е най-доброто в Палдония, а?
Това е глупава идея.
Благодаря любов.
Както се казва,
дръж приятелите си близо,
а враговете си още по-близо.
Да, от "Кръ"...от "Кръстникът" е.
Америка има прекрасна култура, не си ли съгласен?
- Папи.
- Жив си Папи! - Да!
Радвам се да те видя.
Нямам нищо общо с покушението.
Знам, знам.
- Еспресо? - Естествено.
Кой е това?
Това е новият ми американски приятел Мейсън Петитс,
и той много ми помогна.
- Американски приятел?
Наистина си стигнал дъното.
- Седни. - Седни.
Знаеше ли, че с него
бяхме заедно в училище?
- Съученици. - Съученици.
И мога да ти кажа нещо.
Няма какво да крием от него.
- Нищо.
Това е вкусно.
Така че кажи ми.
Какво може Народната работническа партия
или Въоръженият революционен фронт
на Палдония да направи за теб днес?
Само малка услуга, приятелю.
Така че трябва да те попитам.
Защо пи еспресо с мъж, който те нарича
крадец и касапин всеки ден
и от време на време пуска бомба в центъра?
- Да. Да.
Е, защото той има влияние, приятелю.
Плащам на Лавато и неговата съпротива.
На всеки два месеца им позволявам да взривят кола,
да изгорят сграда, или да устрои бунт.
Това е като... това е като предпазен клапан, разбираш ли?
Освобождава напрежението.
И тогава ги разбивам, така че всички да знаят,
че имат нужда от Венегас, за да има ред, а?
Моят дядо, той...
Твоя прародител, когото свали?
Да, този. Той никога не разбираше това.
Приех всичко лично.
Разбира се, това му се отрази зле.
- Чакай.
Значи ти... си купил опозицията?
Много е по-просто и много по-евтино.
Това е както вие американците обичате да казвате,
"Печелившо."
Трябва да видиш басейна на Едуардо.
- Пазете я.
Полковник Кохорст?
Бивш южноафрикански спецслужби.
Два-три батальона.
Специалните сили на американската армия?
Аз ли? Аз съм адвокат.
Съжалявам. Имам само визитни картички.
Доста нагло е това, което правиш тук,
да превземеш на суверенна нация.
Суверененна ли?
Когато никой не разбере какво е станало, няма да има
проблем с това, което правим тук.
Хората на Палдония биха могли.
Те няма да усетят разликата.
Статуквото, приятелю.
Трябваше да направите това, което се очакваше, от теб сержант Петитс.
Не. Никога не бих се доближил до него.
Виждаш ли, Венегас знаеше, че нещата не вървят добре.
Ще се изненадаш какво всъщност знае този човек.
Нямаше да се получи.
Тогава ще го правим ли или не?
Хайде да го направим.
Изведете принцесата от колата.
Време е да предадеш Венегас
и да изчезнеш от страната.
Ако не го направиш след 5 секунди,
Ще убия клиентката ти пред очите ти.
- 1...
2, 3, 4...
Добре. Добре.
- Добре!
- Бягай!
Бягайте, бягайте, бягайте!
- Върни се!
Какво беше това?
Това бяха моите хора, Клеър.
Сега можеш да го отразиш,
и да го споделяш със света.
Страхотно. Да започваме.
Аз... мога да се свържа с пресата.
О, не, не, не, не.
Не мога да предам толкова важно съобщение от тук.
Трябва да го направим от моя дворец
с племенника ми до мен.
Стига де. Какво, просто да се качим
и да почукаме на входната врата? Не.
Има и друг начин.
Пази си главата, окей?
Това е тунелът, който използвах, за да избягам
когато се опитаха да ме убият преди 8 години.
Сигурен ли си, че този тунел не се охранява?
- Абсолютно!
Всички хора, които знаят за него, вече са мъртви.
Ами другите пъти, когато са се опитвали да те убият?
О, това са други мъртви хора.
Да тръгваме.
- Хей.
- Чичо!
- Не, не.
Добре. Хей, хей, хей. Благодаря.
Не, благодаря.
Не съм тук, за да те нараня.
Всичко е наред.
Това са моите американски приятели.
Те са тук, за да помогнат.
Какво прави тази жена?
Предавам това на живо за целия свят.
Слушай ме.
Когато вече не си им полезен,
те ще те убият.
Палдония заслужава по-добро бъдеще,
а не някой контролиран от корпорациите.
Ние... ние вече не трябва да бъдем чудовища.
- Да. Да.
Винаги си ми бил любимец.
Генерал Мартинес.
Господин президент.
Жив и здрав!
Както виждам.
Добре ли си?
- Да.
Да. Добре съм. Добре съм. Добре съм.
Виж. Виж.
Бронеустойчив костюм от Медичи.
Трябваше да направя един и за теб.
Хорхе. Хорхе.
Ти си добре! Ти си добре!
- Добре си!
- Чичо...
- Убиха ме...
- Съжалявам.
Предайте се!
- Войници!
Знам, че изпълнявате заповеди.
Децата ми...
Не е нужно да правите това.
Братята ми.
Вие можете да промените съдбата на тази страна.
Не за мен.
Но за вас.
За вашите майки.
За вашите бащи.
За вашите деца.
Тази държава кърви твърде дълго.
На тази лудост трябва да се сложи край.
- Мамка му!
Сега е моментът да се биете...
Бийте се... за тази земя.
- Братя мои.
Защититете
вашата родина.
- Бягайте!
Прикрийте се!
Прекратете огъня!
Давайте! Бийте се за Палдония!
Хей! Сега не му е времето.
- Майната му, човече!
Спилбърг, какво по дяволите правиш?
- Какво? - Залегни!
- Добре!
Тръгнете по тунела, ясно? Задръжте. Задръжте.
Готови? Бързо, бързо, бързо, бързо, бързо!
- След мен! - След мен!
- Мейсън?
Хайде, хайде!
- Ранен си. - Добре съм! Върви!
Виждаш ли? Добре съм.
Влезте. Тук сме в безопасност.
Това е моята мъжка пещера.
Желаете ли по едно питие?
Да. Винаги обичам да пийна,
след като си стрелят по мен.
Хайде, Мейсън. Не се дръж като дете.
- Ах! да
Насам. Хайде.
Г-н Венегас?
Господин президент?
- Да...
- Вървете!
Бързо, бързо, бързо!
Насам. Насам.
Трябва да вървим насам.
- Залегни. - Добре.
- Да вървим! Да вървим!! - Добре.
- Готови?
Поздрави приятелите си от мое име.
Жалко, че ти отне толкова време, за да завършиш работата.
Ти... ти уби приятелите ми.
Бяхме 7 души.
Бронирания хеликоптер не е толкова лесен за сваляне.
Това е просто работа, приятелю.
- Хей.
Къде го научи това?
Това с гърлото ли?
Благодаря на баща ми за това.
Казах ти, че мога да помогна.
- Да вървим.
Мейсън! Наистина ми трябва помоща ти сега.
- Мамка му!
- Боже мой!
- Какво?
- Нищо.
- Продължавай да снимаш. - Добре.
- Хайде! - Да вървим!
- Какво?
Снимай долу.
Хей, брато!
Мацките дойдоха!
Това е нашенска шегичка.
Хайде! Хайде! Хайде!
Прикрийте се!
- Хайде!
- Да!
Извинявай, че закъснях, брато.
Бъзикаш ли се?
Никога не съм мислил, че ще кажа това,
но бих искал да ви представя
на президента Венегас.
Добре дошли в Палдония.
Приятно ми е да се запознаем...
Така мисля.
Отстъпление!
Очите на света все още са приковани в Палдония,
където последиците от неуспешния преврат продължават да се проявяват.
В истинска геройска журналистика,
предавайки на живо през сайта Инфеймс Дейли,
известната репортерка Клеър Уелингтън
отрази на място тези шокиращи събития.
Палдонските военни бяха забелязани в интензивна престрелка
с членове на частна военна компания.
Това е, което знаем засега.
Г-жа Уелингтън също е качила
ексклузивно интервю с президента Венегас,
обявявайки изненадващ обрат
в палдонската система на управление.
Знам като журналистка,
че трябва да остана обективна и всичко останало,
но трябва да кажа, че наистина се възхищавам на това, което правиш.
Е, знаете какво казват.
Човекът, който бърка в меда, накрая...
си облизва пръстите.
Наистина ви оценявам двамата.
Наистина.
И вижте. Светът най-накрая ни забеляза,
и всичко това е заради вас, мис Уелингтън.
Изглежда, че татуировката ти е правилна.
Всичко мина добре.
Получи се добре, благодарение на теб.
- Работа в екип. - Да!
Точните хора в точното време.
- Да.
Хайде да разкажем историята на света.
Ще последвам примера ви.
Изчакайте само една секунда, за да знам.
Колко души в тази стая искат да те убият сега?
Ех, може би половината.
Не, повече от половината.
- Да вървим. - Хайде.
Добре дошли.
От днес вече не съм президент на Палдония.
Създадено е служебно правителство
до следващите свободни избори.
През този преходен период ще бъдат инвестирани 5 милиарда долара
в здравеопазването, образованието и инфраструктурата.
Това е инвестиция за хората на Палдония.
Днес си връщате това, което ви принадлежи по право,
и за идните години ще защитим,
контролирайте тези ресурси с единствената цел...
- Мейсън.
да дадем на тази красива нация...
- Татко!
Здравей мъниче.
И виж това.
- Бум.
Какво е станало с лицето ти?
Това е дълга история.
- О, скъпа. - Ето ме.
Цял целеничък.
Само да знаеш, този нещастен човек,
с който искаше развод, изчезна някъде
в Южна Америка.
Наистина се надявах да размислиш.
А, знаеш ли какво?
Мисля, че ще трябва да се консултирам с адвоката си.
- О, Мейсън.
Просто ще направя едно...бързо спиране.
- Мамка му!
- Да! - Какво? А?
И тогава,
видях невероятен живот на миниванове,
игри и увеселителни паркове,
и за първи път в целия ми преуспяващ живот...
- Не!
Бях щастлив.
Какво става?
Какво ще кажете просто да си вземем
почивен ден и да го прекараме заедно?
- Да! - Да, харесва ли ти?
- Да! - Хайде да го направим.
Толкова си сладък. Защо?
Ами, добре, хм...
Намерих своето предназначение.
Превод - Иво Иванов Тодоров