Preplovih okean
Nemirno more
Uzburkane vode
Brojne nepogode
Ne plašiš se?
Ne strepiš?
Plovi dalje, plovi
Mornar
Ja vode merim
Vode koje vetar šiba
Jedrim kroz tugu
Pljačkaša života
Bez kajanja
Često prazan
Plovim, plovim dalje
Mornar
Pristali smo pre jednog sata,
otišli da nešto pojedemo,
i neka budala nam ukrade barku.
Naći ću vaš brodić.
Kako je mogao da dođe,
iseče užad i zbriše?
Ima li brodić ime?
Prvilačnost II, Kamden, Mejn.
Naći ću vaš brodić.
Nisam imala sreće sa muškarcima
dok nisam srela Džordža. Dobro,
nisam baš tako zamišljala muža.
Dvaput je stariji od mene,
ponekad je strašno smotan i, povrh svega,
još je sudija višeg suda.
Ali ga volim.
Pomogao mi je da se oslobodim sitnih zavisnosti,
umirio me je,
i osudio samo na dve godine uslovno.
Dovela sam ga u letnjikovac mojih roditelja
na malo sunčanja.
Sigurna sam da će se vremenom uklopiti.
Ovo će nam biti prvi pravi odmor.
Bar smo sami.
Pored Lensa, mog druga iz detinjstva.
Lens i ja smo rasli plivajući na talasima,
stavljajući jedno drugom krabe na pupak,
i igrajući šuge pod vodom.
Sada živi ovde i čuva nam kuću.
Džordž i Lens se prilično dobro slažu
s obzirom da nemaju ništa zajedničko.
Uzdam se da će Lens uputiti Džordža,
pa su planirali noćno ribarenje.
Ne veseli me što ću ostati sama.
Dobro jutro, Mo.
Prva noć razdvajanja od kako smo se venčali.
Neću da ideš.
To je bila tvoja ideja.
Predomislila sam se.
Ovo je naše vreme, Džordže.
Nema telefona,
faksa, televizije.
Postojimo samo mi.
Zdravo, mornari!
Zdravo, Džordže. Jesi li spreman?
Jesam. Samo da uzmem stvari.
Za mene?
Sad...
U stvari je za oboje,
za mladence...
Da vam ulepša dan.
Zlatan si.
Godinama mi nisi doneo cveće.
Bože!
Bićeš dobro?
Hoću.
Uvek mogu da udišem miris tvojih košulja.
Glavu gore.
Vratićemo se sutra oko podneva,
i imaćeš moju punu pažnju.
Upamti,
bez pića i sedativa.
Bićemo kod ostrva Foka. -Dobro.
Lepo se provedite.
Budite dobri.
Volim te!
Zdravo!
Znaš šta?
Jebiga.
Dobro je.
Džordže?
Lens?
Pogađaj ponovo.
Ja sam! -Gospode. Kente!
Seronjo jedan! Šta radiš ovde?
Kako si došao?
Plivao sam.
Duhovito.
Pozajmio sam čamac od prijatelja.
Od kad ti imaš prijatelje?
Ovaj je najnoviji.
Nismo se još upoznali, ali smo bliski.
Ovakvi.
Nikad se nećeš promeniti, Kente Drejper.
Nešto sam ti doneo.
Kale
i tamnu čokoladu.
Sjajno.
Pomislio sam da ih voliš.
Uzeo sam i nešto za sudiju,
ali sam usput pojeo.
Biće strašno razočaran.
Mislim da se dobro slažemo
i zbog razlike u godinama.
Vidiš, situiran sam.
To je naročito dobro za Natali, s obzirom na to
šta je sve prošla u dosadašnjim vezama.
Nisam bio siguran kada mi je rekla
da se udaje za sudiju.
Strogog sudiju.
I to.
Ali, Natali izgleda srećna,
a to i mene čini srećnim.
Oduvek smo bili kao brat i sestra.
Poštujem vaš odnos.
Mogao bih da budem ljubomoran,
ali nisam.
Sem kad si Kenta Drejpera
isprskao bezninom za upaljače.
To je bilo drugo.
Imao je vlast nad njom što se moralo prekinuti,
pa sam i prekinuo.
Izgleda da jesi,
ali benzinom za upaljače?
To ne priliči jednom sudiji.
Bestraga.
Nisam ga ni zapalio.
Zašto nisi došla po mene?
O čemu pričaš?
Nisi dobila razglednicu? -Kakvu razglednicu?
Poslao sam je pre nedelju dana
i javio da dolazim.
Sa slikom velikog, zlog vuka.
Nisi je dobila?
Ne, nisam primila nikakvu razglednicu.
Ne bi trebalo da si ovde.
Hvala Bogu što je Džordž na pecanju.
Na pecanju je? Stvarno?
Nisam to očekivao.
Možda si ga potcenio. -Ne znam.
Na kraju krajeva, oženio je moju devojku.
Nisam više tvoja devojka.
Učini mi.
Zavrni još malo taj nož u leđima.
Tu. Lepo ga... -Prekini.
Klizim.
U haosu si.
Baš ti hvala.
Doneću ti nešto da obučeš.
Votka... votka...
Kafka.
E jesi cicija.
Zar nisi ostavio piće?.
Jesam, ali...
Evelin...
Evelin me je napustila.
O, ne.
Odvela je i dete.
Žao mi je.
Ne znam šta se dešava.
Nisam sposoban da se nosim.
Teško mi je.
Ali, povratiću se.
Kao i uvek.
lpak ne bi trebalo da piješ.
Molim te. Lekari--
Šta oni znaju?
Votka je moj poslednji porok.
S obzirom sa koliko sam počeo,
nije strašno.
Pridruži mi se.
Ne, Džordž ne voli da pijem.
Bože, baš te drži na uzdi.
Kente.
Možda sam ja pogrešio.
Mislio sam da takva devojka misli svojom glavom.
Meni lično takva si bila draža.
Dosta.
Dobro. Kada stari dolazi na večeru?
Umirem od gladi.
Ko te je pozvao?
Misliš da će se ljutiti? -Da.
Sreća tvoja, tek sutra se vraća.
Stvarno?
Baš mi je žao da to čujem.
Mogu li?
Naravno.
Ovo je skoro pitomo
spram tvog uobičajenog.
Obično su reakcije burne.
Gledajući tvoju sliku setim se Natali.
Nisam mislio... znaš već.
Ne, ne.
Prijalo mi je.
Biće ti milo da čuješ
da Natali ne uzima lekove više od mesec dana.
To je sjajno.
Bili su joj potrebni,
ali morala je i da se skine s lekova.
Mislim da sada naziremo
svetlost na kraju tunela.
Iskreno se nadam.
Hoćeš piće?
Ne pijem od venčanja.
I to je sjajno.
Ko je arhitekta?
Frenk Lojd Naopako?
To je Džordžov san.
Lens se trudi da mu pomogne,
ali je Džordž isuviše tvrdoglav.
Sve hoće sam.
Srećno.
Sećaš li se ovoga?
Da, sećam se.
Kada si poslednji put plesala?
Verovatno sa tobom.
Sigurno sa mnom. Dođi.
Mislim da ovo nije pametno.
Naravno da jeste.
Ples razgaljuje dušu. Zar nisi znala?
To što si udata ne znaži da si mrtva.
Bože, toliko si mi nedostajala.
Ne slutiš.
Kente!
Treba da odeš.
Zaista? -Da.
Ne. -Da.
Hajde. Zakleo bih se
da si mislila isto što i ja, čitave večeri.
Moram da...
Šta radiš?
Ništa. Igram.
Prekini!
Ne mogu ovo da uradim.
Sranje.
Kente! Kente?
Vratili su se.
Ustani. Kente!
Sranje.
Diži se. Vratili su se!
Dolaze.
Kente! Jebemti.
Sranje.
Natali!
Dva hrabra ribara
vraćaju se sa mora,
željni kafe
i moje male Natali!
Nemoj da neko kaže
da tvoj muž ne ume da te obezbedi.
Je li sve bilo u redu?
Nisam spavala najbolje.
Žao mi je, dušo.
Vrati se u krevet, Lens i ja ćemo spremiti doručak.
Može? -Bunovna sam da bih jela,
idem malo da otplivam.
Važi. -Da?
Sigurno si dobro, dušo?
Nedostajao si mi, samo to.
Da nije malo rano, sudija?
Ne znam odakle ovde.
Znam da Natali ovo ne pije.
Šta ti treba? -Kobasica.
Nema više.
U frižideru je ono što je ostalo.
Gde je?
U kutiji od cigara, srednja polica desno.
Jedem samo najbolje kobasice,
pa ih držim u najboljoj kutiji.
Sigurno si dobro?
Da.
Nisi pila?
Prosulo se.
Prvo si otvorila?
Treba da razgovaramo.
Dobro.
Šta se događa?
Evo ga.
Moram na vazduh.
Ja ću da popričam sa njom.
Nešto mi je promaklo?
Ne.
Ne, samo sam imala tešku noć.
Je li to zločin?
Nije.
Znaš,
ako osetiš potrebu da se skloniš,
možeš...
Šta hoćeš da kažeš?
Ništa.
Samo da su ti moja vrata uvek otvorena.
Dođi večeras.
Spremićemo ribu na roštolju,
ćaskati o starim vremenima.
Pa sad...
ne baš.
Za mene ne brini. Dobro sam.
Važi.
Oh, to.
Imaš i novi sat?
Postoji savršeno razumno objašnjenje.
Nije mi rođendan.
Kentov je.
Kentov?
Ništa se nije desilo.
Ako se ništa nije desilo,
zašto mi nisi rekla da dolazi?
Nisam znala da će doći.
Poslao mi je razgednicu, ali je nismo primili.
Zašto je onda otišao pre našeg povratka?
Nije otišao.
Nije?
Još je tu.
Kente!
Izađe, gde god se krio!
Hajde, daso!
Igra je završena!
Dakle?
Uja, Kente.
Nećeš da doručkuješ?
Ili si već probao specijalitet kuće?
Mrtav je, Natali.
Znam. Mislim da je srce.
Srce?
Imao je slabo srce.
I samo je stalo?
Posle 30 godina,
jednostavno je stalo bez ikakvog razloga?
Evelin ga je ostavila, pio je čitavu noć.
Nag je!
Došao je pijan, otišao da pliva,
vratio se, još malo popio, i zaspao.
Ovako sam ga našla.
Ništa se nije dogodilo, kunem se!
Žao mi je, Džordže. Tako sam ga zatekla.
Bio je mrtav, pomislila sam da ćeš biti ljubomoran.
Uplašila sam se da ćeš... -Ne, ne.
Izvini. -Pomislila sam da ćeš pobesneti.
Uhvatila me je panika. Mislila sam, bićeš ljubomoran.
Zasad ćemo ga odneti u šupu,
a kasnije ćemo ga odneti u Roklanda.
Vrat mu je polomljen.
Je li pao?
Kada si stao
na prag podrumskih vrata.
'Sudija preao vlastima ženinog ljubavnika.''
'Srce ga je izdalo,'' kaže,
ne obazirući se na polomljen vrat.
Zar neće biti autopsije?
Sigurno, kad se sete.
Dotad,
zadovoljiće se naslovima.
Donesi njegovu odeću. Daj da završimo s tim.
Šta je sad?
Na dnu je zaliva. -Šta?!
Uspaničila sam se, rekla sam ti!
Kako da ga predam bez odeće?
'Nagog bivšeg ljubavnika slom ljenog vrata
isporučio ljubomorni sudija''!
Sigurna si da je ovde?
Mislim da jeste.
Čekaj, pomoći ću ti.
Evo.
Sećam se da sam negde odavde pogledala ka kući.
Moraš imati dve sigurne tačke
da bi odredila položaj.
Pogledaću još jednom.
Ne.
'Sećam se da sam pogledala ka kući
odavde negde.''
Ne.
Ništa.
Divno.
Možemo da mu obučemo tvoju odeću.
I rublje bi mu odgovaralo.
To bi svakako trebalo da znaš.
Možemo da ostanemo ovde dok ne urade autopsiju?
Ti možeš. Ali želeće nekog da uhapse,
a to bih bio ja.
Niko ga nije ubio. Ne vidim kako odeća
išta može da znači.
Nije reč o zabavištu.
Na sudu je sve moguće.
Ne brineš za svoj položaj?
Ne vidim kako... -Zar ne shvataš
da mogu da me osude
na osnovu posrednih dokaza?
Mogu da me osude,
čak i ako sam nedužan.
Mogu ostatak života da provedem u zatvoru,
zbog ove budalaštine.
Ja sam kriva, Džordže.
Sada moramo da se držimo zajedno.
Donesi mi metanol iz šupe.
Očistiću filter, pa ćemo ga odneti.
Nema ga.
U flaši votke je.
Sa plavom etiketom.
Znaži, popio je i sav metanol!
Glupo je bilo sipati metanol u bocu od votke.
Videla si da je popio metanol?
Nije ni ulazio u šupu.
Otkud znaš?
Bila sam sa njim.
Motrila si ga sve vreme?
I pošto je zaspao?
Mogao je da izađe i uzme flašu iz šupe.
Gde je onda flaša?
Ne znam.
O čemu razmišljaš?
Kako moramo da se otarasimo tela.
Šališ se.
Nimalo.
Ali, nismo ga ubili. Umro je.
Umro?
Ko će u to da poveruje?
Prvo smo ga otrovali, pa smo mu polomili vrat.
Onda smo mu uzeli odeću...
i strašno nam je žao.
Niko nam neće verovati. Je li ti to jasno?
Sada je davljenje
najbolje objašnjenje.
A njegova porodica?
Znam šta ću. Spremiću ga.
Odnećemo ga u Rokland?
Rekao sam ti šta ćemo.
Ali... zar neće da ispliva?
Natali!
Samo ga ponesi.
Sranje.
Idemo na tri.
Jedan...
dva...
tri!
Uhvatio sam vas!
Izvinite.
Pomislio sam da dođem malo ranije
i pomognem oko ljuštenja krompira.
Šta radite?
Mi... bacamo neko đubre.
Brzo ćemo završiti.
Idi ti, počni da ljuštiš krompir.
Mislite da ćete me se tako lako otresti?
Dajte da vam pomognem.
Evo.
Spreman, Džordže?
Polako.
Pazi kud ideš.
Dobro...
Možeš. Džordže?
Hvala na pomoći, Lens.
A ne, neću te ostaviti da sam vučeš šporet.
Osim toga, greben je prošle godine popustio.
Duboka voda nije više tamo gde je nekad bila.
Nije?
Ovde će biti dobro.
Mislim da nije dovoljno duboko.
Ne?
Dole možeš da potopiš čitav sud.
Pogledaj malo bolje.
Platićeš za ovaj zločin.
Prvo me uhvati.
Dolazi ovamo!
Stani malo, Lens!
Dobro si?
Moja leđa.
Čekaj, Lens!
Lens! Stani! Gde ćeš?
Zdravo.
Nisi mogao?
Šta?
Tvoja leđa.
Dobro...
Dakle,
tvoj problem je rešen.
Rešili smo se samo prokletog šporeta.
I sigurno sam ja kriva.
Imamo li leš zahvaljujući tebi, ili meni?
Nisam ja kriva što je popio metanol.
Nego sam ja kriv?!
Ne držim ja metanol u flaši od votke,
ni kobasice u kutiji od cigara,
ni lubenicu u vrču za pivo!
Ne! Ti samo držiš nage leševe u podrumu!
Ja samo pitam, da li je nečeg bilo?
Na to sam ti već odgovorila.
Da li se nešto desilo?
Ne! Ne, ne, ne!
Zašto nisi htela da ga vidim golog?!
Dosta! Znaš, zaista želim
da sada prestaneš da misliš na sebe, Džordže.
Možda smo u velikoj nevolji! -Dakle,
konačno si shvatila. Sjajno, Natali.
Ja ne mogu više.
Moramo da ga odnesemo u Rokland.
Odlično. Vrlo rado, da nije jedne stvari.
Mora da bude u svojoj odeći!
Upropastio si mi brak!
Uništio si mi karijeru!
Život si mi uništio!
Natali, nešto nije u redu?
Molim?
Izgledaš kao da si videla duha.
Ne... nisam mislila da bi se tako obukao.
To je. Plima je izbacila odeću,
pa sam odlučio da se doteram za večeru.
Znaš šta? Džordž i ja ne možemo,
leđa ga užasno bole.
Valjda nije tako strašno.
Pa i nije.
Hoćeš da pozdraviš Moa? Zna da si tu.
Imaš sjajnog drugara.
Nego.
I dalje se smeje svim mojim šalama.
Je li tako, Mo?
Šta bi ono danas?
Šta?
Mi...
pod vodom.
Stara vremena.
Stara vremena?
Nešto se toga ne sećam.
Dakle, šta kažeš?
Sjajno je.
Da?
Da.
Znaš šta bih volela?
Šta?
Da ti očistim to odelo.
Ne zvuči mi zabavno.
Ali bih ja volela.
Dobro, imam bolji predlog.
Uzmi odelo i odnesi ga Džordžu.
Laneno je... mislim.
A ja i nisam za lanena odela.
Odakle li se stvorilo?
Ne znam.
Odnekud ga je voda donela.
To odelo...
Pitam se da se možda neko nije utopio.
Ko bi ovamo veslao u belom lanenon odelu?
To pravo kažeš.
Dobro. Šta ćemo sa čamcem?
Džordž i ja idemo u grad.
Mi ćemo ga vratiti.
Je li?
Moj čamac nije gotov.
Možda ja mogu... -Lens.
Neko će ga tražiti.
Dobro.
Džordže!
Džordž!
Imam odelo.
Doplutalo je,
a i čamac se nasukao.
Sve je rešeno.
lpak možemo da se vratimo u grad.
Imamo savršeno razumno objašnjenje.
Dobra devojka.
Završio si stepenice.
Dok si se ti igrala
ringe-ringe-raja sa kamperom.
Ovako je najbolje.
Kent se utopio.
Verovatno je previše popio.
Ali to nikada nećemo znati
jer telo žrtve nikada neće biti nađeno.
Nema dokaza.
Shvataš li šta si učinio?
Da.
Isekao si prijatelja
i uzidao ga u stepenice.
Brzo, čisto i konažno.
Pomisliš li nekad da ja imam osećanja?
O, znam da ih imaš.
Pa?
Važnija mi je naša budućnost.
Naša budućnost.
Jedno od nas je moralo nešto nešto da učini.
Ti nisi, pa sam ja.
Ti si napravila haos, ja sam pospremio za tobom.
Nismo ništa učinili.
Pojma ti nemaš o krivičnom zakonu!
Ne bismo imali nikakve šanse!
Krivični zakon poznaješ samo
iz pojavljivanja na sudu tvog blesavog društva
zbog droge i problema u kući.
Znaš samo šta znači dobiti packu!
Nikada nisi odgovarala za svoje postupke.
A ti jesi.
Da!
Jesi li pogledao poštu ove nedelje?
Jesam. Ništa nije stiglo.
Nikakva razglednica?
Nikakva razglednica.
Gde ćeš sad?
Na plivanje.
Šta je tebi?
Dođi ovamo! -Ne!
Ne!
Ti si ga ubio!
Sve vreme si znao kada dolazi!
Molim?! -Video si razglednicu!
Ti si sipao metanol u bocu!
Znao si da će on popiti!
Ti si luda!
Ne! Bio si ljubomoran! Nikad mu nisi oprostio!
Zato si ovo planirao!
Isekao si ga da ukloniš tragove!
Ta boca! Našao ju je u šupi,
i ti si to znao!
Lažeš!
Govorim isitinu!
Ne! -Govorim istinu!
Ovo tražiš?
Jaki lekovi.
Uzimaš li ih puno?
Danas sam uzela jednu.
Stalno ih uzimam.
Izvini što sam htela da pobegnem.
Moramo da se rešimo ovoga.
Razgovaraj sa mnom, Džordž.
Reci mi šta misliš.
Mislim kako...
jedna vlas...
jedna kap krvi...
i najmanji dokaz može da nas pošalje u zatvor.
A ja to ne želim.
Pojedi još jednu čokoladu.
Ne mogu više.
Ne.
Moram da se ispavam.
I ja.
Valjda nisi ozbiljan?
Ne smem da dozvolim da pobegneš
i obratiš se vlastima.
Ali...
Ne smemo da rizikujemo.
Kad razmisliš, shvatićeš
da je ovako najbolje.
Dobro, znam da si malo ljut. Mnogo si ljut.
Ali ne misliš razložno.
Uvek poludiš kad se napiješ. Ne možeš dalje ovako.
Laku noć.
Natali! Stani!
Skloni se!
Sranje!
Natali!
Ostavi me!
Stani, Natali!
Poranio si.
Pa sad...
nisam ni spavao.
Nisi?
Da ti pravo kažem,
otišli smo na jedrenje na mesečini, i...
jedno je vodilo drugom.
Kako tvoja leđa?
Dobro!
Razmišljao sam o odelu.
I čamcu.
Možda se dogodila nesreća?
Ne znam. Sumnjam.
Ko bi još veslao u lanenom odelu?
Znam. Mislim da se čamac prosto odvezao,
a odelo je bilo u njemu.
Ali Natali je zabrinuta.
Mogao bi da prijaviš policiji.
Mislio sam da idete u grad.
Natali se ne oseća najbolje.
Malo više je popila.
Otići ćemo na izlet čim joj bude bolje.
Bio bih zahvalan ako ovo odneseš.
Da me Natali više ne gnjavi.
Što da ne.
Tvoj sam dužnik.
Ma kakvi.
Idemo na jedrenje.
Bio si brz.
Treba mi još goriva da stignem do grada.
Jeste li spremni?
Skoro.
Samo da se pozdravim.
Ne možeš.
Nisam bio sasvim iskren.
I mislio sam.
Zato sam se vratio.
Pretpostavio sam.
Njeno odvikavanje od sedativa...
teško je išlo.
Sinoć je došlo do kulminacije.
Pokušala je da se ubije.
Stvarno?
Da. Našao sam je...
sa tvojom sačmarom.
Gospode!
Idemo u Rokland čim se probudi.
Poći ću sa vama.
Ne možeš.
To moramo sami da rešimo. Molim te.
Pozdravi je.
Hoću.
Lens!
Nat?
Lense, žao mi je.
Ubiće me.
Ko?
Džordž! -Džordž?
Ubio je Kenta.
Kenta.
Ja sam sledeća.
Istina je.
Rekao mi je da si pokušala da se ubiješ iz sačmare.
Ne, pokušala sam da ga zaustavim.
Htela sam da pobegnem. Da spasem glavu.
Moraš mi verovati!
Smiri se.
Ne treba ti to. Daj mi.
Dobro je. Sve je u redu.
Hajde da sednemo.
Ispričaj mi kako je bilo.
Kent je poslao razglednicu sa slikom velikog zlog vuka.
Trebalo je da ga sačekam.
Napisao je da dolazi, ali ja nisam videla razglednicu.
Džordž je sakrio, sipao metanol u bocu
i ostavio je u kuhinji.
Znao je da će je Kent popiti,
i sada je mrtav.
l?
Isekao ga je i zabetonirao u stepenice senice.
Ne veruješ mi?
Sad...
Idi uveri se. U stepenicama je.
Džordž sada hoće i mene da ubije.
Ne šalim se. Idi vidi.
Dobro. Poći ću.
Ne, obećaj mi.
Obećavam.
Dobro. Ostani ovde.
I ne brini.
Razrešiću situaciju.
Ne!
Ne diraj me!
Biće dobro, Nat.
Sve je u redu, Natali. -Beži od mene!
Sa nama si sigurna. -Pomozi mi, Lens!
Vidiš li?
Ne slušaj ga.
Moramo da je vežemo.
Ne!
Nat!
Napunjena je.
Gospode!
Ubiće me i reći da je samoubistvo.
Hajde, Natali.
Pomozi mi, Lens!
Kako?
Nađi konopac!
Ne moraš to da radiš. Zar ne?
Ne.
Ne, naravno.
Nervi su mi popustili.
Lense, obećao si mi.
Dobro.
Idemo da vidimo stepenice.
Stepenice?
Da.
Nat kaže da si u njih zabetonirao leš.
Kentov.
Mora da se šališ.
Ne. Nat misli da je bio ovde.
Kent?
Čuj, popraviću štetu koju napravim.
Hajde da odemo, da budemo mirni.
Nemam ništa protiv.
Važi.
Vidimo se kasnije, draga.
Lens, slušaj...
Ovo je ludost.
Hajde da sačekamo neko vreme,
vratimo se i kažemo da smo proverili?
Nikad je nisam video u tako lošem stanju.
Znam.
Ja sam kriv. Oduzeo sam joj lekove.
Plašio sam se za nju. Mnogo je pričala.
Dodao si jedan stepenik.
Morao sam da poravnam.
Dodao sam i cementa.
Ne izgleda loše?
Ne, ne.
Nešto se mislim, Džordže...
Natali je u takvom stanju,
nije pametno
još je sekirati.
Ako vidi da ništa nismo takli...
Čitav dan sam ih lio.
Obećao sam joj.
Čvrste kao kamen.
Dobro.
Ne!
Džordže, molim te!
Znam da ovo nisi ti uradio!
Prekini!
Džordže?
Mrtav je.
Kako se osećaš?
Mnogo bolje.
Treba da učinim nešto s njim.
Ne idi odmah. Molim te.
Treba da se odmoriš.
Nemoj.
Znaš, kada smo bacali šporet...
kada smo bili u vodi...
mogao sam nešto da učinim,
ali Džordž je bio u blizini.
Razumeš li?
Ponekad je tako lako zbuniti se.
Ljudi koji dugo vole iz daleka,
ili koji dugo vole...
a ljubav im je neuzvraćena.
Ponekad takva ljubav može da postane okrutna.
Poenakd najveća ljubav
može da se pretvori u mržnju.
Razglednica.
Zaboravio sam da ti je dam.
Zašto me tako gledaš?
Nisam je pročitao.
Nat, nisam znao da Kent dolazi.
Ne čitam tuđu poštu.
Nat...
Misliš da sam ga ubio?
Zato što sam se zalepio za tebe?
Nemoj tako, Natali.
Natali!
Ne!
Ne budi luda, Natali.
Ponašaš se nerazumno. Zar ne uviđaš?
Ništa od ovoga nisam mogao da učinim.
Kada sam našao Kentovo telo,
Džordž je pokušao da me ubije.
Isuviše te volim...
Šta si učinio?
Kreni!
Šta radiš?
Ne brini.
Ovog puta ćeš mirno sedeti.
Sad sam se prehladio.
Čemu se smeješ?
Ko se sada smeje?
Suviše čvrsto?
Ti si čudovište!
Čudovište ima dobre vesti.
Naš slučaj je rešen.
Lens je...
ubio Kenta u nastupu ljubomore.
Isekao ga je i zabetonirao u stepenice.
Milina.
Sve to je uradio dok smo bili na vožnji čamcem.
Po našem povratku,
ja, sredovečan čovek,
morao sam da prilegnem.
Ali Lens nije završio.
Učinio ti je ovu strahotu.
Siroti Lens. Potpuno poremećen.
Srećom, uspeo sam da ga ustrelim.
Zar nije savršeno?
Ja mislim da jeste.
I proslavio bih.
Šta piješ?
Ne vidim.
To je metanol.
Mora da ga je Lens uzeo.
Ne vidim.
Kent... nije umro od srca.
Ne vidim.
Džordže, odveži me!
Odveži me!
Džordž!
Tu si.
U pomoć!
Ne mogu da se pomerim.
Pomoći ću vam.
Ne možeš.
Šta se ovde dešava?
Duga je to priča.
Sigurno.
Nikada nisam ni videla razglednicu.
Kent je počeo da pije. A ne sme.
Ima slabo srce, palpitacije ili tako nešto.
Nisam sigurna. Ali kad počne,
ne može da se zaustavi.
Kent je takav... bio.
Razumete li išta?
Da.
Nastavite.
I tako, nikad nisam imala sreće sa muškarcima.
Mislila sam da će se sa Džordžom to promeniti,
a onda se ovo dogodilo.
Nije znao da učini.
S obzirom da je sudija.
Izbio bi veliki skandal.
Pratite li sve? -Da.
Da nastavim? -Slobodno.
Čujte, da nema ovde nešto za piće?
Pogledaj u frižider.
I tako smo mislili da je Kent popio metanol,
ali ispostavilo se da nije. ali ispostavilo se da nije.