[muzică dramatică]
Și așa a ars lumea.
O furtună de foc care s-a răspândit pe pământ.
Iar pentru unii,
s-ar termina.
Dar în căldura aceea încinsă,
ce loialitate ar sparge?
Și care ar fi falsificat din nou?
[Salima] Darius fusese deja bătut
foarte rău la Issus și, așadar, se retrăsese.
Pierduse o mare parte din imperiul său.
Familia lui era ostatică pe Alexandru,
așa că a încercat să încheie o înțelegere cu Alexander,
oferindu-i jumătate din imperiu, bogăție nespusă,
și mâna fiicei sale în căsătorie.
[Jennifer] Barsine fusese de fapt logodită cu Mazaeus,
deci, faptul că Darius era dispus să-și dea fiica lui Alexandru
arată într-adevăr că Darius încearcă tot ce are la dispoziție
pentru a preveni continuarea acestui război.
Alexandru a trimis un răspuns că nu era interesat de nimic...
-Nu. -[Jennifer] ... pe care Darius o oferea.
Dar el trimite această scrisoare prin Mazaeus pentru ca Mazaeus să poată vedea
că Darius este dispus să fie neloial propriilor săi oameni
în schimbul păcii cu Alexandru.
Un mesager a livrat asta.
Direct de la Alexandru.
Se pare că ai răspunsul tău, regele meu.
[muzică dramatică]
[Jennifer] Ca urmare a refuzului lui Alexandru de oferta de pace a lui Darius,
va fi acum o confruntare finală la Gaugamela, în Irakul modern.
[Lloyd] Gaugamela, fără îndoială,
este unul dintre acele momente din istorie.
-[Lăncile bătând] -[Lloyd] Este momentul în care
viitorul lumii este hotărât.
[muzica se intensifică]
[zdrăngănitor de arme]
[soldații strigând]
Și astfel, bătălia se rupe
-în haos furtunos. -[caii galopează]
[strigă soldații]
[ciocnirea săbiilor]
Trupele inflamate,
tăindu-se unul pe altul cu bronz.
-[soldații strigând] -[confruntându-se cu armele]
Încărca!
[omul țipă]
Dar înțeleptul știe...
-[săbiile tăiate] -[soldații țipă]
... poți să-ți zdrobești inamicul cu strategie...
[calul nechează]
…sau cu pură forță de voință.
[muzica scade, ecouri]
-[Cocnirea săbiilor] -[Bărbații țipă]
[muzică eterică care rulează peste zgomot de luptă]
[calul nechează]
Pe hârtie, Darius ar trebui să câștige această bătălie înainte de a începe.
Are de zece ori mai mulți bărbați decât Alexandru.
[mormăie de soldat]
-[mormăie] -[strigă soldații]
Ce face Alexandru
este să începi lucrurile din dreapta.
El îi atrage de fapt pe perși
din ce în ce mai departe și mai departe la dreapta,
trăgând linia persană în afară.
General Parmenion, atacă-le flancul drept.
[omul țipă]
Cavalerie, urmează-mă! Da!
-[strigă soldații] -[muzică dramatică]
Îl avem pe Parmenion care încearcă să apere partea stângă
al armatei macedonene împotriva lui Mazaeus.
[ruie]
[soldatul țipă]
[Carolyn] Dar sunt depășiți numeric, se deschid goluri,
iar Parmenion se zbate.
El lasă centrul lor la vedere.
generalul Mazaeus! Repede!
Contracau cavaleria din dreapta.
[Mazaeus] Pe mine!
Darius răspunde la această acțiune trimițând care
chiar în falanga macedoneană.
[nechează caii]
[Jennifer] Dar sunt prea deștepți pentru asta și pur și simplu deschid goluri în linie
și lăsați-i să călătorească direct.
[nechează caii]
[ciocnirea săbiilor]
[tipete]
[calul nechează]
[tipa]
Între timp, Alexandru încă luptă pe dreapta macedoneană.
Tacticile sale de deschidere de a despărți liniile persane au funcționat,
iar acum s-a deschis un gol.
[strigă soldații]
Tine randul!
Acesta este momentul nostru.
El atacă Darius, care se află, desigur, în centrul armatei persane.
-[nechează calul] -[bărbații strigă]
Darius îl vede pe Alexandru venind la el,
și presupun că există un sentiment de déjà vu aici.
Iar începem.
Trebuie să scape de Alexandru cât de repede poate.
Mulți oameni cred: „O, Doamne. Acesta este un act de mare lașitate”.
Dar acesta este de fapt un act de stat,
pentru că dacă regele moare, atunci acesta este sfârșitul imperiului.
[Oracol] Când în cele din urmă se predau capriciului zeilor,
iar când acei zei ies cu pas înainte
în toată puterea lor arzătoare...
-[tulpini] -[omul țipă]
Gardieni, opriți-i!
…ce om muritor poate concura?
[respiră greu]
[nechează caii]
[respiră greu]
[Hephaestion, înăbușit] Alexandru...
-Alexander. -[gâfâind]
Comandantii lor au luat zborul.
Nici măcar Ahile nu putea visa la un asemenea triumf.
Alexandru?
Văzându-l pe Darius fugind de pe câmpul de luptă,
vechiul său coleg, Mazaeus, fuge și el.
-Cavalerie! Pe marca mea, urmează-mă! -[soldații țipând]
Acest moment trebuie să fi fost unul dintre ambele
pură bucurie și extaz pentru Alexandru,
dar și o frustrare incredibilă,
pentru că acesta este cel mai aproape de a deține Persia.
Dar încă nu-l poate prinde pe Darius.
Și nu s-a terminat
până când se va ocupa de Darius.
[Bessus] Adună cât mai mulți bărbați poți.
Babilonul a căzut cu siguranță.
Ne îndreptăm spre est, mai adânc în imperiu și ridicăm o nouă armată.
Persia nu va capitula niciodată.
Ha!
[calul nechează]
Regele meu.
-Ha! Ha! -[calul nechează, galopează]
Mazaeus nu are nicio înclinație să-l urmeze pe Darius,
și, în schimb, se întoarce în orașul Babilon,
orașul, desigur, el guvernează ca satrap.
Nu departe în spatele lui călărește Alexandru și cercul său interior,
și intră și ei în Babilon,
această bijuterie a tuturor orașelor persane.
[muzică plină de suspans]
[Salima] Este extraordinar că acest tânăr general, Alexandru,
a cucerit Egiptul,
a mărșăluit prin cea mai mare parte a Orientului Mijlociu,
și acum a ajuns la porțile Babilonului.
Și acum, și asta i-a revenit.
Ar fi fost de neconceput
când oamenii l-au văzut pentru prima dată pe Alexandru ieșind din Macedonia
că ar realiza atât de multe
într-un timp atât de scurt.
[muzică dramatică]
[se apropie pași]
Nu o să-i iei locul?
Alex.
Vă amintiți?
La altarul din Troia, erai atât de îngrijorat că nu ai putea fi niciodată ca Ahile.
N-ai putea fi niciodată „o inimă de leu care strică batalioanele”.
Nu mi-am făcut griji nicio secundă.
[încet] Uită-te la tine acum,
Hei?
Stop. Vă rog.
[ batjocori]
Ce?
Vrei să îngenunch în fața regelui Asiei?
[firm] Am spus opriți.
nu voi sta,
pentru că încă nu este al meu, Heph.
Victoria este totală.
Alex, ai tronul lui.
Orașul lui.
Familia lui.
Ce altceva este acolo? Ai chiar visele lui.
Dar el este încă acolo.
Regele Persiei.
Și până mă ocup de asta,
Eu sunt regele nimicului.
[muzica dramatică se intensifică]
[muzica scade]
Barsine.
Mazaeus.
-Și unde este tatăl meu? -[nechează calul]
[Ptolemeu] Cu ceva noroc,
acum e mort ca un câine.
Ce?
Credeai că vei pleca spre apus?
Eu... am făcut alegerea mea.
-Vino cu noi. -Mă voi preda lui Alexandru.
Este timpul să îngenunchezi în fața noului rege al Asiei.
[soldat] Haide.
[Ptolemeu] Regele meu.
Bagajul tău regal.
Uită-te la asta, Ptolemeu.
Cineva l-a răsturnat pe brutalul cuceritor persan.
[Ali] Există o poveste care este relatată care spune că Alexandru a găsit
o statuie a lui Xerxes și a lui Xerxes,
căci Alexandru, desigur, este marele rege
care a condus a doua invazie a Greciei și a jefuit Acropola.
Are acest dialog intern în care este sfâșiat
despre ce să faci cu această statuie.
Ea exemplifică anxietatea mai profundă a lui Alexandru, să spunem, în acest moment
a relaţiei sale cu perşii.
Să te las întins acolo din cauza expedițiilor pe care le-ai condus împotriva Greciei?
Sau te iau eu
din cauza virtuților tale în alte privințe?
[Mazaeus] Domnule.
Vă pot sugera cu umilință
un război nu este o măsură adevărată a omului,
dar asta numai într-o viaţă de serviciu public
poate fi judecat.
[muzică dramatică]
Atunci poate mă poți ajuta să readuc asta la locul potrivit.
[Tulpinile Mazaeus]
Acesta este decretul meu.
Dacă cetățenii tăi nu opun rezistență,
nu va fi vărsare de sânge.
Dar cred că guvernatorul lor...
și logodnica lui
sunt cel mai bine plasate pentru a transmite acel mesaj.
Tu nu?
[gafâie încet]
[inhalează]
Desigur.
rege
a regilor.
[muzică dramatică]
[saruta mana]
[Salima] Marea teamă pentru soldații lui Ptolemeu și Alexandru
este că cu cât Alexandru merge mai spre est,
cu atât devine mai răsăritean și, în mintea lor, un fel de disolut.
El își pierde apoi grecitatea, macedonenia,
și asta, pentru armată, este o problemă vitală.
[Ptolemeu] Ce a fost asta?
Când au spus că ai devenit nativ, te-am susținut.
Dar asta…
Scuzați-mă?
Aduc respect pentru această mizerie
care ne-a măcelărit strămoșii
și apoi promisiuni de nicio vărsare de sânge
când erai mai mult decât dispus să-i pui pe greci în sabie.
Dar Granicus? Dar Halicarnas...
-Oh, taci, nu voi avea-- -[strigă] Ce?
Ce nu vei avea?
Poporul nostru s-a răzbunat de secole de tiranie?
Pentru că îți spun acum, Alexander, acesta este singurul motiv pentru care oamenii tăi
au luptat și au sângerat și au murit în numele tău.
Pentru răzbunare până se plătește scorul!
Și tu ești cel care te vei asigura că asta nu se va mai întâmpla, frate!
Că poporul babilonian are protecția mea.
Ma auzi?
Pentru că acum,
toate acestea…
Acesta este imperiul macedonean.
Și noi…
Cu toții suntem nativi acum.
Darius nu crede asta
totul s-a terminat încă pentru el.
Dacă se poate obține singur
la satrapiile orientale,
acesta este un teren greu pentru care Alexander să-l urmeze.
Călătoresc din ce în ce mai spre est tot timpul
până încep să se apropie
ce ar fi acum graniţa cu Afganistanul.
[muzică dramatică]
Încotro ne îndreptăm acum?
A fost văzut îndreptându-se spre est, spre munții Hindu Kush.
Deci mergem din nou după Darius?
Alex, e stăpânit.
E neputincios. Alex.
Aceasta a devenit o obsesie.
[Alexander] Dacă ajunge în Bactria, l-am putea pierde pentru totdeauna.
-Alex. A devenit-- -[bărbați care strigă]
[muzica se intensifică]
[caii nechedând]
[muzica scade]
[Lloyd] Ambiția lui Darius în acest moment este
să se deschidă
o lungă campanie de război de gherilă împotriva lui Alexandru.
Cu sprijinul lui Bessus, soldații lui Bessus și propriul său mercenar,
pot rezista la munte
de luni, dacă nu de ani.
Alexandru este peste noi.
Un mic batalion a fost depistat la câteva ore distanță.
Acest lucru nu se va termina niciodată.
Ne va ucide pe toți.
[bărbații care vorbesc cu voce joasă]
[muzică dramatică]
[muzica scade]
Nu trebuie să fie o trădare.
Crede-ma.
Știu asta acum.
Uită-te la asta, Bessus.
Doar…
uite.
Ce idee rafinată.
Un imperiu construit pe adevăr...
onora.
O civilizație.
Și tot ce avea nevoie era un custode...
care i-ar rămâne fidel.
[muzică intensă]
[mormai, gemete]
Ce îl motivează pe Bessus să facă asta
este o lăcomie personală, o putere personală,
nemulțumire totală și totală
cu Darius.
Iar omul care i-a fost cel mai loial pretinde totul pentru el.
Acum, când Alexandru aude despre aceste evenimente
de la cercetași,
este șocat de asta.
Deci avem această călătorie uimitoare peste noapte
unde Alexandru şi oamenii lui
călători 18 ore călare fără oprire
până încep să ajungă din urmă.
Ei pot vedea cortegiul lui Darius în fața lor.
[încet] Nu este un mod ca un rege să moară.
[cu voce tare] Nu este un mod ca un rege să moară.
[muzică solemnă]
El a fost regele regilor,
și el merită respectul care se cuvine.
[om] Bărbați, adunați-i trupul.
[Salima] Dacă Alexandru trăia o dramă scenariată a vieții sale,
probabil că nu ar fi scris în
că Darius este ucis de altcineva
pentru că, pentru el,
momentul în care a preluat în mod corespunzător imperiul
ar fi trebuit să fie când l-a ucis pe Darius.
[pasăre căută la distanță]
Bessus a fost apoi dat la moarte
la cererea lui Alexandru
pentru că, desigur, Bessus a fost un ucigaș de rege,
și nu poți lăsa asta,
pentru că altfel Alexandru ar putea simţi
că alţii i-ar face la fel lui Alexandru.
Când te gândești la asta, lupta lui Darius împotriva lui Alexandru
sa încheiat atât de... tragic pentru el.
-[shows] -[Lloyd] Și-a pierdut soția,
și-a pierdut principalii prieteni și consilieri,
și apoi, în cele din urmă, Darius al III-lea și-a pierdut viața.
[Carolyn] Alexander folosește moartea lui Darius, practic, ca o formă de propagandă.
Își onorează trupul.
Deci, încearcă să arate că este un moștenitor legitim și respectuos.
[muzică solemnă]
[Alexander] Merita mai mult decât să moară într-un șanț murdar.
Și poate l-am condus la asta.
Nu.
S-a condus singur la asta.
Tot ce ai făcut a fost să-mi întorci trupul lui.
Și pentru asta…
Sunt recunoscător.
[expiră]
[muzica solemnă continuă]
[ofta]
[Lloyd] Odată cu moartea lui Darius,
Alexandru poate în mod justificat
pretind a fi regele Persiei.
Alexandru este la culme.
În doar șase ani scurti,
a trecut de la a fi prinț macedonean
regelui celor patru sferturi ale lumii.
Regele Persiei.
Nu există o lauda mai mare.
[Hephaestion] Un om onorabil
și un adversar formidabil.
Întoarcerea paginii.
Și pentru noi.
În sfârșit putem merge acasă.
Dacă nu o facem?
În moarte, Darius mi-a arătat calea pentru a continua spre est.
Zeus nu-mi trimite un semn
că chemarea mea divină nu a fost încă împlinită,
că cuceririle mele sunt incomplete?
Trebuie să creez un imperiu care să le eclipseze pe toate celelalte.
[Hephaestion] Dar am putea scăpa de această luptă.
A trai pentru totdeauna.
Cum spunea Homer,
„Niciodată urmă de vârstă,
nemuritor."
Oh, draga mea Heph.
„Dar destinele morții ne așteaptă”.
„Așa că fie îi dăm slavă dușmanului nostru…”
„Sau să o câștigăm pentru noi înșine”.
[Alexander] Găsește-l pe Ptolemeu.
Și parmenion, dacă nu este adânc în băutură.
De fapt, cheamă toți generalii mei.
Am o lume de cucerit.
[muzica dramatică se intensifică]
[Oracol] Și așa, războiul dintre doi oameni va continua.
Dar nu așa cum vedem acum,
o bătălie între Alexandru și cei pe care i-ar putea cuceri,
ci bătălia din interiorul lui Alexandru însuși.
Două laturi ale zeului viu.
Un conflict care va modela cu adevărat lumea viitoare,
care va construi un oraș care va dura milenii
și obsedează oamenii până la sfârșitul timpurilor.
[claxonele mașinii claxonează]
[Salima] Moștenirea lui Alexandru trăiește în multe feluri,
dar cel mai evident și cel mai elegant
este orașul Alexandria pe care l-a fondat acum peste 2.000 de ani.
Dr. Pepi Papakosta a găsit ceea ce pare a fi Drumul Regal
precum şi rămăşiţele unei clădiri monumentale.
În jurul acestei clădiri mari,
Dr. Pepi a găsit o serie de obiecte.
[Calliope] Acestea sunt lămpi cu ulei de pe vremea lui Alexandru.
Găsim sute de aceste lămpi în această zonă.
Acesta mic era pentru a oferi zeilor
legate de utilizarea acestei clădiri.
Modul în care oamenii merg astăzi la biserică și aprind lumânări,
oamenii obișnuiau să-i ofere lui Alexandru o lampă cu ulei.
Vedem semne de foc,
și asta înseamnă că este un... un obiect pe care oamenii de aici l-au folosit.
Oamenii din Alexandria se închinau lui Alexandru,
sperând că îi va putea proteja de rău.
Era considerat un zeu.
În zona noastră de săpătură, găsim o mulțime de ofrande votive.
Oamenii obișnuiau să-i ofere lui Alexandru figurine mici
se ocupă de problema lor, poate.
Erau bătrâni. Erau bolnavi.
Faptul că găsim aici atâtea ofrande votive
înseamnă că oamenii veneau aici să fie ajutați.
Oamenii încă caută orice urme pe care le pot găsi despre bărbatul adevărat însuși.
Lucrul suprem, desigur, este mormântul lui.
Este acolo în Alexandria? Mai există?
Presupun că asta e întrebarea de un milion de dolari.
Pentru a-l găsi pe Alexandru în sicriul său cu comori prețioase în jurul lui...
Oh, Doamne. Dacă noi... Dacă reușim să găsim asta,
va fi cea mai mare descoperire din întreaga lume.
[Salima] Mormântul lui Alexandru nu ar fi cu adevărat ceea ce credem noi ca mormânt.
Ar fi mult mai monumental.
Ar fi ca un mausoleu destul de mare.
[Calliope] Știm din izvoarele antice
că mormântul său a fost vizibil până în 300 de ani d.Hr.
[Lloyd] În antichitatea târzie,
Alexandria a fost locul unui război aproape constant.
A fost atacat de multe, de multe ori, um, de către grupuri creștine,
mai târziu de invadatorii arabi.
Alexandria lui Alexandru cel Mare
um, a fost bătut și rupt și rupt și decimat.
[Calliope] Deci, pierdem corpul. Nu știm dacă a fost distrus.
Eu cred că a fost protejat. Era ascuns.
Deci, de aceea sper că corpul, sarcofagul,
încă mai există pe undeva pe aici.
[Salima] Mai este un lucru intrigant, și acesta este un tunel
cu un minunat acoperiș înclinat.
Aceasta ar putea face parte dintr-un sistem de apă pentru orașul Alexandria.
[om în arabă] Am eliberat calea
35 de metri de exterior.
[Calliope] Sunt la sfârșitul lucrărilor noastre de excavare în interiorul tunelului,
și a fost o surpriză pentru că acum găsim un zid făcut de om.
Deci, mă întreb de ce au făcut zidul în interiorul tunelului
și de ce să nu folosiți un tunel deja existent
pentru a ascunde ceva valoros.
Există un precedent pentru comorile ascunse,
și, de fapt, în Alexandria,
o statuie în mărime naturală a taurului Apis a fost găsită zidită.
Și așa, în spatele acestui zid pe care l-a găsit Pepi,
cine știe ce comori zac.
[în arabă] Dorința mea este să găsesc ceva important
care arată unde suntem,
dar ceea ce îmi doresc mai mult este să găsesc mormântul lui Alexandru.
[muzică dramatică]
Trebuie să mergem mai departe. Trebuie să facem săpături.
Nu este ușor și sper că, până la urmă,
vom avea surpriza pe care o așteptăm.
[Lloyd] Chiar admir zelul lui Pepi
și angajamentul ei față de acest proiect,
si sper din tot sufletul
că ea găsește ceea ce caută.
Dar pentru mine, știi, Alexandru nu a plecat niciodată,
pentru că îl întâlnim tot timpul.
Îl găsim în legende și mituri,
și el este atât de inspirat și pentru mulți oameni.
Alexandru doar prinde imaginația.
El este cineva care este acest moment strălucitor al istoriei.
Și cred că el este unul dintre eroii istoriei.
-[aclamații mulțimii] -[muzică dramatică]
Vom lupta pentru Macedonia,
-și inimile noastre vor fi în ea! -[răie soldații]
[Lloyd] Era clar un soldat foarte capabil.
El a comandat și loialitate.
[strigă] Asta...
[calm] ... este tot ce a fost nevoie.
Avea o anumită carismă.
Era un oportunist.
Era un tânăr cu hotărâre
și ambiția și carisma de a-i face pe oameni să-l urmeze.
[Carolyn] Ceea ce realizează în viața lui pare imposibil.
Știi, pare ceva din doar un erou,
Știi, mitul ar putea face, și totuși el a făcut-o.
Și la sfârșitul zilei, trebuie să ne reamintim
că era un om adevărat, viu, care respira, muritor.
[amândoi râzând]
[Lloyd] Povestea lui Alexander este departe de a se termina.
În următorii șapte ani,
îl vom vedea plecând într-o mare aventură.
El va fi într-o căutare
pentru a-și autentifica ideea despre propria sa divinitate,
dar mai mult decât atât, se întâlnește cu un alt dușman.
Acesta nu este un nemesis spre deosebire de Darius al III-lea,
pentru nemesisul pe care trebuie să-l întâlnească, să se întâlnească și cu care trebuie să se lupte
este propriul sine.
Este celălalt Alexandru al lui.
[calul nechează]
[muzică dramatică]
[muzica se termină]