-Proboha! Co to je? -To jsou moje kroky.
-Jsou dost trapný. -Nejsou trapný.
Počkej, chtěla jsem s tebou udělat rozhovor.
Fakt? A o čem?
Nevím.
No...
Nedávno mi bylo 11.
A tobě je 130,
bude ti 131
už za dva dny.
Takže...
Když ti bylo 11,
co sis myslel, že teď budeš dělat?
Miluju tě.
Ahoj.
Dobrý den, já jsem Belinda
a příští týden a něco budu vaší delegátkou.
Jsem tu nově, přijela jsem z Torremoli...
... z Torremolinos!
No, budu se vám...
Budu vám v Turecku pomáhat. Čeká nás sedm zastávek.
Já jsem Belinda.
Zrovna jsem přijela z
Torremolinos!
-Počkej tady, beruško, dobře? -Jo.
V klidu.
Někdo už jde.
Nechce se ti spát?
Ne.
Haló?
Tady pokoj 501.
Ano, to jsme my.
Zamluvil jsem pokoj se dvěma postelemi, ale je tu jen jedna.
Zaplatil jsem a cestovka mi poslala potvrzení.
Na nic lepšího se nezmůžete?
Zalez si pod deku, šup.
Tak to asi bude muset.
Dobře, díky.
Nashle.
Dobrou noc.
Digitální video.
Nenamoč to, Soph. Bylo to drahý.
Omlouvám se za ten hotel.
Clive tvrdil, že si to tu moc užili.
Je doma všechno v pořádku?
Jak to myslíš?
Chci říct, jak vycházíte s mámou?
Asi dobrý.
To je dobře.
To jsem rád.
Proč jako? Co ti vykládala?
Nic mi nevykládala.
Naposledy jsi mi vyprávěla, že spolu nevycházíte, pamatuješ?
Nemůžu se tě ptát, když ti volám domů.
Jo, jasně.
Je to lepší.
Nechceš se jít představit?
Tati, ne. To jsou nějaký děti.
Proč tam nejdeš ty a nepředstavíš se?
Sophie, jsou hrozně starý.
Když na chvilku zaměříš na nějaký předmět, upraví se světelnost.
Je to chytrá věcička.
-Chceš obří zmrzlinu? -Jo, větší než moje hlava.
To nepůjde, máš obrovitou hlavu.
Cože?
-To je zlý. -Ne, to je fakt.
Máš větší hlavu než já.
Kdepak. Podívej se, jak je velká.
Tvoje je větší.
Pozdrav mámu.
Nic víc?
-Mám tě ráda. -Řekni, že se ti stýská.
Stýská se mi.
A co?
A pápá.
A co ještě?
A táta je skvělej.
-A proč je táta skvělej? -Protože je hrozně...
Co říkala?
Udělám to až doma. Škola začíná až v úterý.
Jo, je v pohodě. Nejsme teď v hotelu.
U nás není telefon.
Táta?
Je v pohodě.
Proboha, dělá ulítlý zpomalený pohyby jako nindža.
Proč je tak trhlej?
Ale jo, je v pohodě.
Dobře, mám tě ráda. Papa.
Máma s tebou chce mluvit.
-Co? -Chce s tebou mluvit máma.
Dobře.
Díky, zlato.
Ahoj.
Kontroluješ mě?
Budeš něco dělat?
Co tím myslíš?
S Georgem.
Říkal Sebovi, že chce to...
jako že s tebou.
Ne se Sebem, samozřejmě.
Včera večer cestou domů
jsem Kennymu udělala...
V tom křoví za bazénem.
A co bylo?
Jak jako?
Udělal se?
Jo... To je snad jasný.
Měla bys občas nosit vlasy do culíku.
Sluší ti to, když si je stáhneš dozadu.
-Myslíš, že nás slyšela? -No a? Je jí tak 9.
To je skvělý.
Mám radost.
Dobře, miluju tě.
Jasně, budu.
Ahoj.
Víš, jak se to hraje?
-Tímhle to pustíš. -Já vím.
Ještě jednu jízdu?
Můžem.
Čau.
Na.
Jdeme na to?
Fajn.
Na.
-Můžeme? -Jasně.
Tak to bude naše poslední hra.
Nechcete si zahrát čtyřhru?
Proč ne.
Máš v ruce zabudovanej stojánek.
Žádnej strach. Jsem pravák a hraju s dítětem.
Hezky pomalu.
Chceš je rozstřelit?
Dobrý.
Hezky.
-Jak se jmenuje tvoje ségra? -Sophie.
Pěkný.
A jsem její táta.
-Promiň, myslel jsem... -To nic.
-Pěknej hotel, co? -Je to tu dobrý.
My bydlíme v tom přes ulici,
je to staveniště.
Olly!
Ty vole, Sophie, jsi hustá.
Neříkej "ty vole"!
-Sorry. -To je v pohodě.
Šikulka.
Jdu na to. Sledujete?
To stačilo, hni s sebou.
Všem to vždycky musíš zkazit.
Otoč je.
Ne, drž... Nepustím tě. Znovu.
Ne, ty mě jen tlačíš.
Dívej, musíš je otočit.
Tady.
Jasný? Znovu.
Chytni mě za zápěstí.
Už to chápu.
Ta úzká část se posune tam, kde se spojují prsty.
Díváš se?
A pak zatáhneš, co nejvíc můžeš.
Tohle je vážná věc, Sophie.
Podívej se na mě, je důležitý, abys to pochopila.
Do toho.
Nepřetáčíš ruce, jen táhneš.
Znova. Chytni mě za zápěstí.
Ta úzká část tam, kde se spojují prsty.
Jasný? A pak co nejvíc škubneš.
Je to důležitý, Sophie.
Musíš to pochopit.
Aby ses dokázala bránit.
Kdyby tě někdo chtěl napadnout,
dokážeš se mu vyvlíknout a můžeš utéct.
Co když mě někdo napadne, aniž by mě chytil za zápěstí?
Je hezký, že jsme pod jednou oblohou.
Jak to myslíš?
Jako že...
Občas se o hodině volna podívám na nebe,
a když vidím slunce, říkám si, že ho vidíme oba.
Takže i když nejsme na stejném místě
a nejsme spolu,
tak vlastně trochu jsme.
Jsme oba dva
pod stejným nebem
a tak tak trochu spolu.
Hlavu pod sprchu.
2 ...
3 ...
4 ...
4,5 ...
Nech toho!
Můžeme zkusit tohle?
Na to jsi moc malá, beruško.
Dámy a pánové,
úžasný, skvělý, fantastický a jednoruký
Calum Aaron Patterson
se právě připravuje
na večerní zábavu.
A...
teď se podíváme na
Torremolinos!
Jsi v pohodě, Soph?
Nemluvil jsi o Claire.
Vzpomínáš, že měla kluka, když jsem se s ní seznámil?
Jo.
Ptala jsem se tě, s kým telefonuješ.
A tys řekl: "Jedna holka, co se mi líbí, ale někoho má."
Tak už jsou zase spolu.
Přišla mi fajn.
-Mně taky. -Takže kavárna nebude?
Kavárna?
Ne, nakonec ne, ale...
Mám novej projekt s Keithem.
O co jde?
Ještě jsme to úplně nedomysleli.
Napadlo nás pronajmout si dům za Londýnem na práci.
Měla bys tam vlastní pokoj.
-Můžu ho natřít na žluto? -Na žluto? Proč na žluto?
Líbí se mi ta představa.
Máma mi nechce dovolit vymalovat pokoj nažluto.
Chceš mě dostat do problémů.
Ale šlo by to?
Uvidíme.
Pojď se dívat.
Číslo pokoje?
Soph, přinesla sis peněženku?
Ne?
Tak vezmi tohle.
Nedívej se na něj.
Až napočítám do tří, hodíme to na pódium a zdrhneme.
Utíkej, utíkej!
Bolelo to?
Když jsi spadnul.
Když jsem si zlomil zápěstí?
Ani nevím.
Už si nevzpomínám.
Nevěděl jsem, že je to zlomený. Nikdy jsem si nic nezlomil.
Taky jsem si nikdy nic nezlomila.
Jak to, že si s mámou říkáte "miluju tě"?
Co?
No, do telefonu.
Nejste spolu. Tak proč to říkáte?
Tak si vzpomeň, komu všemu to říkáš ty.
Babičce, dědovi, strýčkům, tetám.
To jo, ale to je rodina.
Tvoje máma je taky moje rodina.
Pamatuju si, jak jsem se jednou ptala mámy, jestli ti volala.
A ona na to, žes jí řekl, že si ji vezmeš později.
Nevím, proč,
ale myslela jsem si, že se budete brát.
Buď že ty se budeš ženit, nebo že se spolu vezmete.
To je vtipný, ne?
Že sis myslela, že se budeme brát?
Nepochopila jsem,
že tím myslí,
že prostě mluvíš s někým jiným.
Těšila jsem se.
Že se vezmeme?
Jo, ale byla jsem hodně malá.
Nevím, bylo mi tak sedm.
Jaká je ta kniha?
Líbí se ti?
Jo, trochu těžká na pochopení.
Vydrž to.
Myslím, že se ti bude líbit.
Co znamená "municipalita"?
Pořádně se potop, Soph.
Už jsem ti říkala, že nemůžu.
-Loni ses potápěla. -Nepotápěla.
Na.
-Podej mi brejle. -Už jsem ti je podal.
Co?
No tak, nedělej si legraci.
Nedělám si legraci.
Neviděla jsem, že mi je házíš.
Co?
Ty brejle.
Vím, že byly drahý.
To nic, broučku.
Jsem jenom dneska unavený, to je všechno.
Podáš mi foťák?
Je v tašce.
Zkuste tohle. Natáhněte si to na nohu a zkuste to znova.
-Na nohu? -Ano, půjde vám to líp.
-Mám vám pomoct? -Ano, prosím. Díky.
-Děkuju. -Fígl profesionála.
To není špatná profese.
To tedy ne.
Děláte tohle celý rok?
Zníte jako moje anneanne, máma mojí mámy.
Vaše babička?
Taky by chtěla, abych si našel pořádnou práci.
Jakou máte nohu?
10.
-10. -44?
-44. -Jo.
Tyhle by měly sedět.
Dřív jsem hodně cestoval.
Každou sezónu někde jinde,
ale teď jsem tady, zpátky doma.
-Nechybí vám to? -Cestování?
Ne tak moc, jak mi chyběl domov.
A taky brzy čekáme dítě.
Gratuluju!
Dřív jsem si myslel,
že do čtyřiceti je na to času dost, ale...
Neumím si sám sebe představit ve 40, abych řekl pravdu.
Zázrak, že jsem se dožil 30.
Tady Sophie Lesley Patterson
v živém vstupu z...
Nevím, jak se tahle loď jmenuje.
Ale právě jsem viděla nejúžasnější věc
svého celého dosavadního života.
Takže,
byli jsme se potápět.
A potkali jsme tam mořského koníka
a omotal se mi
kolem celého prstu.
Tak jsem vylezla ven
a tam byla chobotnice!
A ten instruktor, nebo nevím, kdo to je.
Jo, instruktor, mi tu chobotnici položil na hlavu.
Opravdickou chobotnici mi dal na hlavu.
Ale teď...
Táta,
chci říct, Calum Aaron Patterson
se odjel potápět.
Myslím, už si nevzpomínám.
Ale on totiž
nemá potápěčskou licenci
a trochu jim kecal!
Ale jasně,
bude v pohodě.
Určitě bude v pohodě.
Jo, tak ahoj!
Co to je?
Co?
Je to jen jinej druh
kouření a kouření...
Způsobuje rakovinu,
do plic ti ukládá dehet žloutnou po něm zuby
a vypadávaj oční bulvy.
Příště pojedeme jinam.
Není to tak zlý. Kdys byl naposled za babičkou?
Tak...
Rošťando.
Sleduj znova, jo?
To se nepovedlo.
-Kdy začíná škola? -V úterý.
-Příští týden? -Šílený, co?
Myslel jsem, že až později.
-Kdo tě teď bude učit? -Paní učitelka Mackelová.
Ta z Glasgow?
Jak to víš?
Co?
Je hezká.
Je to ta hezká z Glasgow! Zapamatoval jsem si ji.
Ježiši, tati, nech toho!
Nech toho.
Je dobrá?
Na konci školního roku jsme ji měli na záskok.
Vypadala v pohodě.
Vložte minci.
Hraješ?
-Táta šel pro peníze. -Hele, sleduj.
10 pencí.
Nemáš ještě jednu?
Jo, a já jsem Michael.
Doufám, žes trénoval, Michaele.
Ty seš drsná.
Jak se jmenuješ ty?
Sophie.
Děláš si srandu?
Je to 1-1.
Netušila jsem, že to počítáme.
Ale tušila.
Jsi v pohodě?
Asi ani nevím.
Je mi nějak ouzko.
Jak to myslíš?
Nevím.
Nemáš někdy pocit,
že jsi zažil úžasnej den
a pak se vrátíš domů a jsi unavenej a smutnej
a máš pocit, že ti nefungujou kosti?
Jsou unavený a všechno je unavený.
Jako by se člověk propadal.
Nevím, je to divnej pocit.
Jsme tu, abychom si to pořádně užili.
Jdeme?
Jo!
Dáme si dobrou večeři a zalezeme brzo do postele, jo?
Tak jdeme.
Pojď.
Tenhle je krásnej, viď?
To jo.
Ten pán mi říkal,
že každý koberec vypráví jiný příběh.
Symboly a motivy
představují různé věci.
-Teşekkür ederim. -Cože?
"Tea sugar" ederim.
Teşekkür ederim.
Už víš?
Kolik stojí tenhle?
45 milionů tureckých lir.
-Kolik je to v librách? -850 liber.
Dobře, díky.
Není zač.
Nezahraješ si kulečník?
Nechceš se představit těm holčičkám tamhle?
Může si s námi zahrát, jestli chce. Jsme jenom tři.
-Zahrajeme si čtyřhru. -Není moc malá?
Jo, ale je lepší než tenhle.
Tak jdi.
Hodina, a pak se vrátíš, jasný?
Dáváte si na čas, holky.
Co to je?
Máme all inclusive, můžeš si dát, co chceš.
-To je ono? -Je to to samý.
Vida, vida, vida,
kohopak to tu máme.
Takhle se to dělá.
To nechceš vidět.
Kazíte tu mládež!
Na to se nechceš dívat.
Prosím.
-Mockrát děkuju. -Nemáte zač.
Hnus. Cicmaj se jak utržený.
Co?
Co to je "cicmaj"?
Jak tomu říkáš ty?
Tomuhle? To je francouzák.
Nene, to je vocucávání.
Vocucávání!
Strčíme je do vody?
Ty si vem toho vpravo.
Já chci taky!
Tak jdeme na to.
Tohle je náš pokoj.
Tohle je tátova mrňavá prťavá postel.
Tohle je moje obří letiště.
Jak se to přiblíží?
Ukaž. Podej mi to.
Je to tenhle čudlík, vidíš?
Ježiši, jsem v televizi. Jak vypadám?
Tak jo, dej mi to.
Co to je?
Co to má bejt?
Tohle jsou moje kroky.
-Přestaň, jsi trapnej. -To není trapný.
Počkej, chtěla jsem s tebou udělat rozhovor.
Fakt? A na co ses chtěla ptát?
Nevím.
No...
No,
nedávno mi bylo 11.
A tobě je 130,
a bude ti 131
už za dva dny.
Takže...
Když ti bylo 11,
co sis myslel, že budeš teď dělat?
Haló? Co sis myslel, že budeš teď dělat?
No tak, Soph, už to vypni.
Už je vypnutá.
Já vidím červený světýlko.
Protože je pořád zapnutá.
Už není namířená na tebe, ale na mě.
Tati...
Tak, už nenahrává.
Nahraju si to do svý malý
kamerky v mozku.
Tak.
Můžeme?
Co jsi dělal na svoje 11. narozeniny?
Když mi bylo 11,
nikdo si nevzpomněl, že mám narozeniny.
Když jsem to řekl mámě,
byla tak naštvaná, že mě chytila za ucho
a donutila tátu, aby mě vzal do hračkářství a něco mi koupil.
To je docela... drsný.
To nic.
Co sis vybral?
Vybral jsem si telefon na hraní.
Byl červenej.
-Vybral sis dobře. -Díky.
Dáš si loka?
Dobrý?
Jo, chutnalo to skvěle!
Myslíš, že se někdy vrátíš do Skotska?
Ne.
Proč?
Není tam dost sluníčka.
Fakt vtipný.
Je to pro mě minulost, to je všechno.
A taky mám pocit,
že když se odstěhuješ z rodnýho města, tak...
už tam pak
nepatříš.
Nikdy ne úplně.
Ale Edinburgh mi nikdy...
Nikdy jsem neměl pocit, že bych tam patřil.
Já jo. Je to doma.
To je dobře.
Jsem rád, že to tak máš.
Ale nikdy nevíš, kam se dostaneš.
Můžeš žít, kde chceš.
Být, kým chceš.
Máš čas.
To je dobrý.
Čas se přimazat.
Namažu se sama.
Myslíš, že to takhle jde?
Pomůžu ti.
Ne, Soph.
Posuň se trochu.
Zvedni si vlasy.
Tak.
Něco podnikneme, jo? Trochu ten den rozhýbáme.
A jak jako?
Vodní polo?
Neumím dost dobře plavat.
Umíš plavat skvěle a víš to.
Jdeme.
Máme posledních pár dní a bude to zábava.
Šup.
Šup!
Jde se plavat.
Můžu ještě jedno?
Díky.
Proč máš na sobě plavky?
Nevím.
Těšíš se na zítra?
Jo.
Bavíme se všichni?
-Jo! -Soph se baví.
Teď prosím potlesk pro Caluma a Sophie!
Nepřihlásila jsi nás, že ne?
Přihlásila. Děláme to každou dovolenou od mých pěti let.
Jsi na to už trochu stará.
Co? Těm holkám bylo snad 50.
Za chvilku vyvolá někoho jinýho. Necítím se na to.
No tak, jen si nás poslechnou.
Měli bysme se bavit.
Sophie, já to dělat nebudu, jasný?
Výborně.
Velký potlesk pro Sophie!
Pojďte dolů, prosím. Tady.
Můžeme zaplatit hodiny zpěvu, kdyby ses chtěla učit.
Chceš říct, že neumím zpívat?
Jen říkám, že se to může naučit každý.
Nech toho.
Čeho?
Nabízíš, že něco zaplatíš, i když na to nemáš peníze.
Tak pojď.
Půjdeme dneska brzo spát.
Ne, chci tu ještě zůstat.
Tak se uvidíme v pokoji.
Sophie?
Nebuď tu moc dlouho.
Nalej.
No tak, Toby, to chce klid.
Fakt už jsem měla moc.
-Ale houby... -Jsem na mol!
Ještě pár.
Ne, myslím to vážně.
Nechceš pomoct najít tátu?
-Ne. -Tak dobře.
Můžu trochu vody?
Jsi v pohodě?
Bavím se.
Na.
Kluci jsou hnusný.
A je to!
Stejně jedu zítra pryč...
Ty tu ještě pár dní budeš, viď?
Teď si můžeš dát, co chceš.
-Díky. -Nemáš za co.
Tak ahoj.
Co si dáš?
Můžu citronovou Fantu? Mám tohle.
Dámy a pánové,
úžasný, skvělý, fantastický a jednoruký
Calum Aaron Patterson.
se právě připravuje
na večerní zábavu.
A...
teď se podíváme na
Torremolinos!
Jsi v pohodě, Soph?
-Ty vado, proč to děláš? -Promiň.
-Promiň, to měl bejt vtip. -Debile!
Kam jdeš?
Chtěla jsem domů, ale ztratila se. V noci to vypadá všude stejně.
Tak pojď s náma.
-A co děláte? -Michaele!
Pojď!
Nevěděla jsem, že je tu ještě jeden bazén.
Jo, přes den je tu klid.
A neumím moc plavat, tak mi to vyhovuje.
Já taky ne.
Neumím se potápět.
Víš,
docela se mi líbíš.
Líbím se ti taky?
Jo.
Slečno!
Dobrou noc.
Dobrý?
Jo.
Všechno nejlepší, Sophie.
Jdu k němu.
Haló?
-Váš budíček, pane. -Dobře, díky.
Autobus na dnešní výlet vyráží za dvacet minut.
Díky.
Sophie!
Sophie, vstávej.
Opatrně.
Jeden chlápek si je nasadil špatně, a umřel.
Vrazily se mu do nosu a prorazily mozek.
-To není pravda. -Je.
Všechno nejlepší, tati.
Díky, broučku.
Opičíš se po mně?
Tak dobře, ty chytračko.
Pozor!
-Takže děláme tohle? -Jo, nachytal jsem tě!
-Ale pořád se opičím. -Já vím.
Přesně.
Tak dělej tohle.
Dýchej.
-Díváš se? -Jo.
Nohy k sobě. Nahoru.
Nahoru...
a dolů.
Nahoru.
-A... -Dolů.
Teď zavři oči a pokračuj.
Soustřeď se na svůj dech.
Ta síra hrozně páchne!
-Co je to za smrad? -Tam půjdeme po tomhle.
Když to bylo dost dobré pro Kleopatru...
Je neuvěřitelný, že tu Kleopatra kdysi byla.
Ještě než ji...
had.
No, byla to vlastně sebevražda.
Není jistý, že to byl had. Nikdo hada nenašel.
-Mohla to být jehla. -Jak to víš?
Učili jsme se o Egyptě ve škole.
Co máš s ramenem?
Ani nevím.
Promiň, že jsem ti vytuhnul na posteli.
To nic.
Ale neměla jsem klíč.
-Jak ses dostala dovnitř? -Přes recepci.
Promiň, Soph. Včera jsem byl...
To nic, o nic nejde.
Ale jde.
Promiň.
Je mi to líto, víš?
Děkuju.
Ty na ruce ještě nemáš.
-Měla jsem. -Nemáš.
A teď už jo.
-Ukaž záda. -Záda?
Na tyhle velký záda potřebuju velkou hroudu.
Pozor na to rameno.
To nic.
Promiň!
Bavila ses včera dobře?
Jo.
Jeden kluk...
Michael...
Seznámili jsme se na motorkách.
Včera jsme se líbali. Dal mi pusu
a pak jsme se líbali.
Ale je mu jako tobě, ne?
Jo.
Tak to je v pořádku.
Pusu na tvář?
No...
ne tak úplně.
Chci, abys věděla, že se mnou můžeš mluvit o všem.
I až budeš starší.
Až budeš chodit pařit.
O klucích, který poznáš.
-O drogách, co budeš brát. -Tati!
Myslím to vážně.
Taky jsem to dělal, tak můžeš. Ale slib mi, že mi o tom povíš.
Dobře, ale nic z toho dělat nebudu.
To je taky v pořádku.
Ale pokud jo, tak si to pamatuj.
Až napočítám do tří, zazpíváme tátovi k narozkám.
3, 2, 1!
Měl sis dát svůj.
Chci jenom ochutnat.
Dal sis na lžičku půlku poháru.
Fotku?
-Za kolik? -50 000 lir.
Tak jo.
Můžu?
-Teşekkür ederim. -Rica ederim.
Užila sis dovolenou?
Hrozně moc.
Škoda, že nemůžeme zůstat dýl.
To jo.
Co?
Proč to vlastně nejde?
Jak to myslíš?
Proč tu prostě nemůžeme zůstat?
Nemůžeme žít po zbytek života v hotelu!
-Dám ti oplatku. -Mockrát děkuju!
Sežeru ji najednou.
Jsme moc pomalý!
Poslední večer, je čas tančit.
-Já netancuju. -Sophie!
Nikdy netancuju.
Budu tancovat s tebou nebo bez tebe. Říkal jsem ti, že chci tančit.
Tati, nech toho.
-Jsi trapnej. -Tohle je trapný?
No tak!
-Jdeš? -Přestaň...
Nech toho!
-Ahoj. -Miluju tě.
-Šťastnou cestu. -Ahoj.
Pozdravuj mámu.
Nepotřebuju paní na hlídání.
Miluju tě.
Ahoj.
ALL INCLUSIVE
Překlad Halka Varhaníková
Elektronické titulky PORT LINGUA
www.titulky.com